Analýza počtu evidovaných výhradných ložísk energetických surovín v Bilancii zásob nerastných surovín na základe ich reálnej využiteľnosti v dlhodobejšej perspektíve

Úvod

         Tento materiál bol vypracovaný na základe opatrenia č. 3 k Aktualizácii surovinovej politiky Slovenskej republiky pre oblasť nerastných surovín, ktorá bola schválená uznesením vlády SR č. 722/2004.  
V roku 2005 sme vykonali redukciu  rudných nerastných surovín uvedených v Bilancii zásob výhradný ložísk Slovenskej republiky. Táto redukcia bola schválená uznesením vlády SR č. 479/2005. 
Následne bola vykonaná analýza ložísk  nerudných nerastných surovín. Tento materiál bol schválený uznesením vlády SR č. 277/2008 
V zmysle Aktualizovanej surovinovej politiky SR pre oblasť nerastných surovín  a opatrenia č. 3  sme vykonali analýzu ložísk energetických nerastných surovín, ktoré sú evidované v Bilancii zásob výhradných ložísk Slovenskej republiky (ďalej len „BZVL SR“).
Ide predovšetkým o preskúmané ložiská energetických nerastných surovín s výpočtom zásob, ktoré sa nevyužívajú a v dohľadnom čase sa s ich využívaním ani neuvažuje.  Sú to ložiská atracitu, hnedého uhlia, lignitu, ropy a zemného plynu.

Na území Slovenskej republiky je so stavom k 1. 1. 2010 evidovaných celkom 80 výhradných ložísk energetických surovín (antracit, bituminózne horniny, gazolín-horľavý zemný plyn, hnedé uhlie, lignit, neživičné plyny, ropa neparafinická, ropa poloparafinická, uránové rudy, zemný plyn) v množstve 1 121 314 tis. ton a 25 969 mil. m3. Najvýznamnejšiu časť predstavujú zásoby hnedého uhlia a lignitu. Prehľad evidovaných zásob a ťažby v roku 2009 je uvedený v tabuľke č. 1.

Tabuľka 1 
Prehľad geologických zásob a ťažby ložísk energetických surovín v roku 2009

Surovina	Počet ložísk spolu	Počet ťažených ložísk	Geologické zásoby spolu	Bilančné zásoby Z-1+Z-2	Bilančné zásoby Z-3	Nebilančné zásoby	Ťažba v roku 2009	
Antracit (tis. t)	1	-	8 006	-	2 008	5 998	-	
Bituminózne horniny (tis. t)	1	1	10 797	6 686	4 111	-	2	
Gazolín (tis. t)	8	3	392	147	52	193	4	
Hnedé uhlie (tis. t)	11	4	468 132	62 696	57 150	348 286	2 221	
Lignit (tis. t)	8	1	618 913	90 579	188 317	340 017	155	
Ropa neparafinická (tis. t)	3	-	3 422	47	1 585	1 790	-	
Ropa poloparafinická (tis.t)	8	3	6 380	130	-	6 250	15	
Urán (tis. t)	2	-	5 272	-	1 396	3 876	-	
Zemný plyn (mil. m3)	38	12	25 969	6 269	3 225	16 475	114	
Spolu	80	24	1 121 314
tis.t +25 969 mil. m3	160 285 tis.t 
+ 6 269 
mil. m3 	254 619 tis.t
+ 3 225 mil. m3	     706 410   tis.t         +16 475 mil. m3	2 397 tis.t + 114 mil. m3          	
                                            
V rámci jednotlivých druhov nerastov, prípadne ich technologických typov je v BZVL SR so stavom k 1. januáru 2010 evidovaných 16 nevyužívaných ložísk energetických surovín, ktoré sú spolu so schválenými bilančnými a nebilančnými zásobami uvedené v tabuľke č. 2. Tieto ložiská, podľa § 10 ods. 2 zákona č. 44/1998 Zb. o ochrane a využití nerastného bohatstva (banský zákon) v znení neskorších predpisov a § 36 ods. 1 písm. x) zákona č. 569/2007 Z. z. o geologických prácach (geologický zákon) v znení neskorších predpisov, eviduje a  zabezpečuje ich ochranu Štátny geologický ústav Dionýza Štúra v Bratislave.

Tabuľka 2 
Druhy nerastov s počtom výhradných ložísk energetických surovín a ich zásoby,
 na ktorých sa v dohľadnom čase neuvažuje s ich využívaním (so stavom k 1. 1. 2010)

P.č.	Nerast	Počet
ložísk	Bilančné
zásoby	Nebilančné
zásoby	
1.	Antracit	1	      2 008 tis. t	5 998 tis. t	
2.	Hnedé uhlie	7	     50 186 tis. t	137 153 tis. t	
3.	Lignit	7	    221 839 tis. t	337 836 tis. t	
4.	Ropa poloparafinická
Zemný plyn	1		3 tis. t
234 mil. m3	
Spolu	16	    274 033 tis. t 
     	    480 990 tis. t   
   + 234 mil. m3  	

	
Kritériá analýzy počtu evidovaných výhradných ložísk

	Kritériá, na ktorých základe sa analyzovali  evidované výhradné ložiská energetických  surovín, na ktorých sa v dohľadnom čase neuvažuje s ich využívaním, boli nasledovné:

-	kvantitatívne parametre
-	kvalitatívna charakteristika
-	environmentálny aspekt 
-	legislatívne obmedzenia
-	možnosti náhrady

    Analýza sa vykonala na ložiskách atracitu, hnedého uhlia, lignitu, ropy a zemného plynu, pre  ktoré nebol určený dobývací priestor, nie sú využívané a  ktoré eviduje a zabezpečuje ich ochranu  Štátny geologický ústav Dionýza Štúra v Bratislave. Analýza sa týka 16 ložísk.  K analýze sa pristúpilo veľmi  dôkladne z toho dôvodu, že ide o „ strategické“ suroviny z hľadiska potrieb národného hospodárstva, ktoré majú význam pre rozvoj domácej infraštruktúry a ktoré na základe vypracovanej analýzy súčasného stavu a ďalšieho vývoja vo využívaní energetických surovín uvádza  Aktualizácia surovinovej politiky Slovenskej republiky pre oblasť nerastných surovín. 

Hnedé uhlie a lignit
Charakteristika a použitie
	Hnedé uhlie je fytogénny kaustobiolit v nižšom preuhoľňovacom štádiu. Obsah uhlíka je nižší ako 73,5 %, obsah prchavej horľaviny nad 50% a výhrevnosť pod 24 MJ/kg. Lignit je druh hnedého uhlia, najmenej preuhoľneného, zväčša xilitického charakteru, so zachovanými kmeňmi a úlomkami drevín. Z petrografického a geochemického hľadiska ide o hnedouhoľný hemityp. Výhrevnosť lignitu na bezpopolovej báze je nižšia ako 17 MJ/kg. Medzinárodne uznávaná hranica medzi lignitom a hnedým uhlím nebola definovaná a vo svetovej praxi sa lignit zahŕňa pod hnedé uhlie.
Hnedé uhlie sa využíva najmä v energetike, v menšej miere v chemickom priemysle. Lignit predstavuje najmenej kvalitnú surovinu zo skupiny minerálnych palív a jeho spotreba sa postupne znižuje. Používa sa najmä v energetike, niektoré druhy sú využiteľné v poľnohospodárstve pri výrobe karbohnojív, ako aj v ekológii pri ukladaní odpadu ako sorbent ťažkých kovov. Upravený lignit sa používa aj ako prísada na výrobu tehál.
Hnedé uhlie a lignit sa nerecyklujú. V energetike je možná náhrada ďalšími primárnymi zdrojmi, najmä jadrovým palivom. Táto náhrada je však spojená so značnou investičnou náročnosťou, ekologickými a inými problémami.

Surovinové zdroje
Bilancované ložiská hnedého uhlia v SR sa nachádzajú v niekoľkých stratigrafických obzoroch prakticky výhradne terciérneho veku (obr. 1). Hospodársky najvýznamnejšie sú v súčasnosti hnedouhoľné ložiská Nováky, Handlová a Cígeľ situované v Hornonitrianskej kotline v súvrství vrchného bádenu. Vyvinuté sú na ploche okolo 70 km2. Ďalšou významnou oblasťou s výskytom ložísk hnedého uhlia je juhoslovenská panva, kde sú v spodnom miocéne overené uhoľné sloje na ložiskách Modrý Kameň, Horné Strháre, Ľuboriečka, Žihľava-Vátovce, Červeňany a Veľký Lom. V podunajskej panve v štúrovskom paleogéne je známe ložisko hnedého uhlia Obid (Štúrovo). Predstavuje severné pokračovanie       dorožsko-tokodskej uhoľnej panvy z Maďarskej republiky. 
Ekonomicky významné ložiská lignitu sú známe zo slovenskej časti viedenskej panvy, z oblasti Gbely-Kúty, kde je exploatované jediné ložisko Gbely. V čárskom súvrství pontu vystupuje dubniansky lignitový sloj na ploche cca 30 km2. Ďalšie evidované ložiská viedenskej panvy sú Štefanov, Kúty a Lakšárska Nová Ves. V severnej časti podunajskej panvy, v komjatickej priehlbine, sú známe lignitové ložiská Beladice a Pukanec. Na ložisku Beladice sú overené sloje lignitu v bazálnej časti beladického súvrstvia pontského veku. V sz. časti Žiarskej kotliny je overené ložisko lignitu Kosorín v samostatnej panve veku            pont-ruman. Vo východoslovenskej panve je od päťdesiatych rokov známe ložisko Hnojné s niekoľkými lignitovými slojmi nízkej kvality. Hlavný lignitový sloj sa nachádza v tzv. vrchnej uhoľnej sérii veku vrchný sarmat-panón. Severozápadná časť ložiska leží pod vodnou nádržou Zemplínska šírava.

HNEDÉ UHLIE A LIGNIT / BROWN COAL & LIGNITE

HNEDÉ UHLIE / BROWN COAL
1. Nováky, Nováky-II.etapa        
2. Handlová-Cigeľ
3. Handlová
4. Modrý Kameň
5. Ľuboriečka
6. Žihľava-Vátovce
7. Horné Strháre
8. Veľký Lom
9. Červeňany
10. Obid

LIGNIT / LIGNITE
11. Gbely-dubňanský sloj
12. Kúty
13. Štefanov
14. Lakšárska Nová Ves
15. Beladice
16. Pukanec
17. Kosorín
18. Hnojné

Obr. 1

Neťažené ložiská hnedého uhlia a lignitu  evidované v BZVL SR
	V BZVL SR je evidovaných  7 neťažených ložísk hnedého uhlia a 7 neťažených ložísk lignitu s určeným chráneným ložiskovým územím.
Ložiská hnedého uhlia: Obid, Nováky-II etapa, Červeňany, Horné Strháre, Ľuboriečka,
                                       Veľký Lom, Žihľava-Vátovce
Ložiská lignitu: Pukanec, Hnojné, Beladice, Kúty, Lakšárska Nová Ves, Štefanov,
                           Kosorín

Tieto ložiská sa vyznačujú tým, že ide prevažne o malé množstvo zásob, ktoré z hľadiska technologických a ekonomických predpokladov ich  využitia-nízka výhrevnosť (5,95 MJ/kg-8,06 MJ/kg)-nevyhovujú súčasným podmienkam využiteľnosti.  V  budúcnosti sa uvažuje s podzemným splyňovaním uhlia (UCG-underground coal gasification). Ide o metódu premeny nevyťaženého uhlia, ktoré sa nachádza aj v značných hĺbkach, na horľavý plyn, ktorý môže byť použitý na priemyselné vykurovanie, výrobu energie alebo na výrobu vodíka, syntetického plynu, prípadne iných zlúčenín.

Ropa a zemný plyn
Charakteristika a použitie
	Ropa je prírodná kvapalná zmes plynných, tekutých a rozpustených uhľovodíkov a ich derivátov. Merná hmotnosť ropy sa pohybuje od 0,75 do 1,0 t/m3. Najbežnejšia ropa má mernú hmotnosť 0,85 t/m3  a jej priemerné zloženie je: uhlík 85 %, vodík 13 %, síra, dusík a kyslík 2 %. Výhrevnosť sa pohybuje v rozmedzí od 28 do 42 MJ/kg. Podľa chemického zloženia sa rozlišujú 4 základné typy ropy-parafinická, nafténická, aromatická a asfaltická.
Ropa mala široké použitie už v staroveku a stredoveku, keď sa používala najmä ako mazadlo na kovové súčiastky, na liečiteľské účely, svietenie v lampách, ako palivo a podobne. Skutočne široké a všestranné uplatnenie však ropa našla v našom čase, keď spolu so zemným plynom sú hnacou silou svetového hospodárstva. Aplikačné možnosti ropy sa neustále rozširujú. V súčasnosti najviac ropy spotrebuje energetika, petrochemický, chemický a farmaceutický priemysel.
Ropa sa nerecykluje. V energetike je ropa do určitej miery nenahraditeľná inými druhmi palív. V oblasti pohonných hmôt sú ropné deriváty čiastočne nahraditeľné palivami rastlinného pôvodu.

	Zemný plyn tvorí zmes plynných a prchavých uhľovodíkov s prevládajúcim metánom (nad 75 %). Často sú prítomné aj vyššie uhľovodíky a ďalšie plyny-dusík, oxid uhličitý, sírovodík, resp. vzácne plyny. Vyskytuje sa buď vo forme samostatných ložísk, alebo s ropou, kde tvorí tzv. plynové čiapky. V ťaženom zemnom plyne býva prítomná aj prímes ropy, vody a piesku (strhávaného kolektora).
Zemný plyn už v starej Číne slúžil ako palivo. Dnes je zo všetkých fosílnych palív najekologickejšou surovinou, prijateľnou aj z hľadiska prísnych noriem na ochranu životného prostredia. Pri spaľovaní neprodukuje oxidy síry ani pevné častice a emituje relatívne málo NOX  a CO2 . Použitie zemného plynu ako ušlachtilej suroviny sa neustále rozširuje z oblasti energetiky a chemického priemyslu do nových, netradičných oblastí.
Zemný plyn sa nerecykluje. V energetike je čiastočne nahraditeľný inými druhmi palív. Predstavuje však ekonomicky a ekologicky najvýhodnejšiu náhradu všetkých ostatných minerálnych palív.

Surovinové zdroje
Uhľovodíkový potenciál Slovenska je značne obmedzený. Súvisí to jednak s geologickými danosťami Slovenska, jednak s  jeho malou rozlohou. Podobne ako v iných krajinách strednej Európy je uhľovodíkový potenciál Slovenska nedostatočný na to, aby uspokojoval domáci dopyt po rope a zemnom plyne. Najvýznamnejšie ložiská ropy a zemného plynu na Slovensku sa nachádzajú v slovenskej časti viedenskej panvy a vo východoslovenskej panve (obr. 2 a 3). Oblasti spišsko-šarišského paleogénu a malé ložiská v podunajskej panve majú z hľadiska výskytu uhľovodíkov len okrajový význam.
Slovenská časť viedenskej panvy je najznámejšia, najpreskúmanejšia a doteraz najvýznamnejšia roponosná a plynonosná oblasť Slovenska. Patrí do nej väčšina preskúmaných a ťažených ložísk. Ložiská a výskyty ropy a zemného plynu sa nachádzajú vo všetkých stupňoch neogénnej výplne panvy (s výnimkou pestrého pontu), ale aj v mezozoických a flyšových jednotkách podložia. Najvýznamnejšími roponosnými a plynonosnými súvrstviami sú báden a sarmat. Kolektorové horniny predstavujú prevažne piesky, menej slabo stmelené pieskovce, ojedinele aj zlepence a vápence.
Vo východoslovenskej panve-druhej najvýznamnejšej plynonosnej a roponosnej oblasti Slovenska-sú najproduktívnejšie piesčité horizonty bádenu a sarmatu v hĺbke            500-2 000 m. Na tamojších ložiskách prevládajú gazolinické typy horľavého zemného plynu.
Reprezentantom roponosnosti v spišsko-šarišskom paleogéne je ložiskový výskyt Lipany.

ROPA / CRUDE OIL

NEPARAFINICKÁ ROPA 
DEWAXED OIL
1. Gbely, Gbely B-pole         
2. Šamorín

 

 

POLOPARAFINICKÁ ROPA
SEMIPARAFFINE OIL 
3. Jakubov-Dúbrava
4. Gajary-báden
5. Láb
6. Jakubov
7. Lipany
8. Studienka
9. Závod
10. Cunín

GAZOLÍN
GASOLINE
4. Gajary-báden
5. Láb
11. Ptrukša
12. Závod-mezozoikum
13. Bánovce nad Ondavou
14. Senné
15. Stretava
16. Trhovište-Pozdišovce

Obr.2

ZEMNÝ PLYN / NATURAL GAS

1. Madunice         
2. Trakovice
3. Jakubov-Dúbrava
4. Gajary-báden
5. Jakubov, Jakubov-juh
6. Láb
7. Malacky
8. Suchohrad-Gajary
9. Šamorín
10. Vysoká
11. Závod (3 ložiská)
12. Bánovce nad Ondavou
13. Ptrukša
14. Rakovec nad Ondavou
15. Senné
16. Stretava
17. Trhovište-Pozdišovce
18. Ivanka pri Nitre
19. Madunice-V. K.
20. Nižná
21. Lipany
22. Borský Jur
23. Kúty
24. Studienka
25. Cunín
26. Gbely B-pole
27. Kravany
28. Trebišov
29. Višňov
30. Cífer
31. Horná Krupá
32. Špačince (4 ložiská)

Obr. 3

Neťažené ložiská ropy a zemného plynu evidované v BZVL SR
	V BZVL SR je evidované  ložisko Lipany s množstvom  3. tis. t ropy poloparafinickej  a 234 mil. m3 zemného plynu s určeným chráneným ložiskovým územím. Ide o ložisko s malým množstvom zásob.
V budúcnosti bude možné  na niektorých ložiskách uvažovať s využitím štruktúry na uskladňovanie zemného plynu alebo na trvalé ukladanie CO2.   

Urán
Charakteristika a použitie
	Urán s atómovou hmotnosťou 238,03 je najťažší prirodzený člen periodickej sústavy prvkov. Je rádioaktívny, s polčasom rozpadu 4,5 . 109 rokov. V čistom stave je urán biely lesklý kov s mernou hmotnosťou 19,5 t/m3. Významnou vlastnosťou je prirodzená rádioaktivita všetkých jeho rádioizotopov. Zastúpený je v niekoľkých desiatkach nerastov, z ktorých ekonomicky najdôležitejšie sú oxidy (uranit a smolinec), fosfáty (torbemit, autunit), silikáty (ceffinit) a organické zlúčeniny (antraxolit). Minimálne ťažená kovnatosť sa pohybuje v rozmedzí  0,02-0,1 %  U3O8 v závislosti od typu ložiska, množstva zásob a spôsobu ťažby.
Produktom úpravy uránu je chemický koncentrát obsahujúci 70-90 % oxidu uránu.
V minulosti sa zlúčeniny uránu využívali len na výrobu farieb pre sklárstvo a keramiku. V súčasnosti sa z uránu vyrábejú palivové články pre jadrové reaktory, slúži na prípravu rádioizotopov pre medicínu, defektoskopiu a i.. Značné množstvo uránu je deponované vo forme náloží jadrových zbraní. 
Teoreticky je možné prepracovanie vyhorených palivových článkov reaktorov jadrových elektrární, kde zostáva až 80 % uránu. Z ekologických a ekonomických dôvodov sa o tomto procese neuvažuje a vyhorené články sa skladujú. 

Surovinové zdroje
V Západných Karpatoch sa uránové ložiská a výskyty koncentrujú do permských súvrství dvoch typov. V severogemerickom perme sú známe U-Mo ložiská prevažne stratiformného typu, viazané na ryolitové a andezitové tufy a tufity krompašskej skupiny. Predstaviteľom ložísk tohto typu je v minulosti exploatované ložisko Novoveská Huta a v súčasnosti intenzívne skúmané ložisko Košice-Jahodná (projekt Kurišková), kde je okrem uránu aj zvýšený obsah molybdénu. V perme hronika v severnej časti Nízkych Tatier a Kozích chrbtov (Vikartovský chrbát) sú známe malé uránové ložiská, resp. výskyty, sedimentárno-diagenetického pôvodu (Švábovce, Spišský Štiavnik, Kravany, Vikartovce), v ktorých sú uránové minerály viazané na detrit zuhoľnatenej flóry. V minulosti sa niektoré ložiská v malom rozsahu ťažili, v súčasnosti sú zostatkové zásoby týchto ložísk odpísané. 
BZVL SR eviduje  dve ložiská uránu (obr. 4): Košice I s určeným chráneným ložiskovým územím a Spišská Nová Ves - Novoveská Huta s určeným dobývacím priestorom, ktoré nie sú v evidencii Štátneho geologického ústavu Dionýza Štúra v Bratislave. 

URÁN / URANIUM

1. Spišská Nová Ves-Novoveská Huta
2. Košice I
 
Obr. 4

Antracit
Charakteristika a použitie
	Antracit  je druh čierneho uhlia, ktoré sa vyznačuje najnižším obsahom prchavých látok (12-8 % hmotnosti), vysokým  obsahom  uhlíka (90-96 %)  a  veľkou  výhrevnosťou. Antracit a čierne uhlie sú fytogénne kaustobiolity preuhoľnené viac ako hnedé uhlie. Medzinárodne uznávaná hranica medzi hnedým a čiernym uhlím sa pri Qsmaf (spalné teplo na bezvodnej bezpopolovej báze) rovná alebo je väčšia než 24 MJ/kg, resp. Qsmaf (spalné teplo na bezvodnej bezpopolovej báze) je < 24 MJ/kg pri svetelnej odrazivosti vitrinitu Rr ≥ 0,6 %.     K antracitom patria všetky uhlia so svetelnou odrazivosťou vitrinitu (Rr) ≥ 2 %. Hraničnou hodnotou medzi metaantracitom (najvyššie preuholnený antracit) a semigrafitom je obsah vodíka v horľavine (Hh) 0,8 %. Využitie je možné  v energetike, resp. na špeciálne účely v chemickom priemysle. 

Surovinové zdroje
	Ložisko antracitu Veľká Tŕňa, jediné na Slovensku, sa nachádza vo vrchnokarbónskom súvrství zemplinika, v Zemplínskych vrchoch, v komplexe tvorenom zlepencami, pieskovcami a bridlicami s niekoľkými slojčekmi antracitu. Ložisko je vzhľadom na množstvo zásob, hrúbku slojov a bansko-technické podmienky za súčasných podmienok bez ekonomického využitia ako energetickej suroviny. Alternatívou je možnosť využitia na špeciálne účely (chemický priemysel, prímes-ostrivo do stavív, aktívne uhlie, mikrofónny prach a pod.).

Bituminózne horniny
Charakteristika a použitie
	 Bituminózna hornina je nespevnená ílovitá hornina, bohatá na organickú hmotu riasového pôvodu, vo vlhkom stave tmavá. Na vrstevných plochách je vrstevná sečka, odtlačky listov, rybie kostry, zriedka i drobné prúdové čeriny. Niekde je porušený malými sklzovými textúrami. Priemerný obsah Corg. je 8-9 %. Distribúcia organického uhlíka je nerovnomerná. Z obsahu Corg. , násobením Weltovým koeficientom 1,724 bol vypočítaný obsah humusu okolo 15 %. Bituminózna hornina má vysokú prirodzenú vlhkosť, je plastický, má relatívne nízku hmotnosť a vysokú pórovitosť. Jednou z jeho mimoriadnych vlastností je vysoká kapacita absorbcie vody, resp. nasiakavosť v priemere okolo 110 hmotnostných %. Z nutritívnych prvkov prístupných rastlinám sú obsahy fosforu, draslíka, vápnika a horčíka vyššie ako optimálne obsahy týchto prvkov v poľnohospodárskych pôdach, iba obsah dusíka je nedostačujúci. Obsah síry je okolo 5 %. Skúškami sorpcie bola potvrdená schopnosť alginitu viazať zo znečistených vôd olovo, sorpcia kadmia je menej efektívna. Najefektívnejšie možno bituminóznu horninu využiť pre energetické účely, v poľnohospodárstve a v programoch ochrany prírody pri intenzívnej poľnohospodárskej výrobe. Hodí sa na melioráciu piesčitých a iných bezštruktúrnych pôd, chudobných na humus i živiny a trpiacich nedostatkom vlahy.

Surovinové zdroje
V Lučenskej kotline má samostatné postavenie ložisko bituminóznych hornín-alginitu pri Pincinej s určeným dobývacím priestorom. Úžitkovou zložkou v alginite sú odumreté telá rias, ktoré sú nositeľom špecifických vlastností nerastnej suroviny. Genéza alginitu je spojená s explozívnou neovulkanickou aktivitou a vznikom až 50 m hlbokých izolovaných kráterových jazier vo vulkanických výbuchových hrdlách-maarach.
 Ložisko bituminóznych hornín Pinciná sa v súčasnost ťaží na neenergetické účely ako agrosurovina (poľnohospodárske využitie).	 

Záver

	V rámci energetickej politiky Slovenskej republiky sú domáce zdroje energetických surovín považované za strategickú surovinovú základňu pre prípad nepredvídaných situácií a zdroj pracovných príležitostí. Slovenská republika má obmedzené zásoby energetických surovín, je odkázaná na dovoz a situácia sa pravdepodobne nezmení ani v budúcnosti. Energetická politika, ktorá sa touto problematikou zaoberá, stanovuje hlavné ciele, smery a rámec rozvoja energetiky a nástroje na podporu dosiahnutia týchto zámerov.

	Po analýze  v súčasnosti neťažených výhradných ložísk energetických surovín evidovaných v BZVL SR bol vyvodený záver, že sa neodporúča redukcia ložísk a uvedené ložiská nie je potrebné vyradiť z evidencie. Všetky  ložiská boli preskúmané ložiskovým geologickým prieskumom, financovaným nielen zo štátneho rozpočtu ale aj zo súkromných zdrojov. Záverečné správy s výpočtom zásob výhradných ložísk boli schválené v Komisii pre klasifikáciu zásob výhradných ložísk. Ochrana ložísk je zabezpečená inštitútom chráneného  ložiskového územia.
Zachovanie ložísk energetických surovín, ich ochranných atribútov, je dôležité aj z pohľadu ich perspektívneho využitia na ukladanie oxidu uhličitého aj pri vyťažených ložiskách uhľovodíkov, čo sa v rámci EU považuje za jeden z najvýznamnejších nástrojov pri riešení dôsledkov klimatických zmien.

	V roku 2009 z iniciatívy komisára Güntera Verheugena sa Európska komisia začala zaoberať koncepciou udržateľného získavania nerastných surovín z pohľadu problematiky prístupu k zdrojom. Za dôležitý krok Európska komisia považuje využívanie domácich surovinových zdrojov a stanovila si kľúčový zámer, zostaviť „Rámcovú stratégiu stanovujúcu podmienky zaisťujúce možnosť využívania nerastných surovín v krajinách Európskej únie, podporu recyklácie a prípadnej substitúcie“.

Na základe vyššie uvedeného, z hľadiska využiteľnosti energetických surovín  v dlhodobejšej perspektíve odporúčame zachovanie prehodnocovaných ložísk v BZVL SR.