Author: User
Last saved by: vavrovm
Company: MVSR

Príloha č. 2

Základné pojmy používané v súvislosti s extrémizmom
Anarchizmus predstavuje v súčasnosti široké spektrum názorových prúdov, kde sa vedľa základných typov anarchizmu objavili aj nové skupiny spájajúce anarchistickú teóriu s feminizmom a environmentalizmom.^) Ide o hnutie, ktoré zdôrazňuje úplnú slobodu jednotlivca a úplné uplatňovanie slobodnej vôle. Z tohto dôvodu stúpenci odmietajú  všetko, čo bráni slobode (autoritu, disciplínu, poriadok a povinnosti).^)

^) Charvát, J.: Současný politický extrémizmus a radikalizmus, Portál 2007.

^) Chmelík, J.: Symbolika extrémistických hnutí, Armex 2000.

Antisemitizmus je vnímanie Židov, ktoré sa môže prejaviť ako nenávisť voči Židom. Verbálne a fyzické prejavy antisemitizmu sú namierené proti židovským alebo nežidovským jedincom, alebo ich majetku, proti inštitúciám židovskej komunity a náboženským ustanovizniam (definíciu používa  ODIHR - Úrad pre demokratické inštitúcie a ľudské práva a Európska agentúra pre základné práva spolu so židovskými mimovládnymi organizáciami a akademikmi).  

Extrémizmus - za extrémizmus možno považovať konanie a aktivity vychádzajúce z postojov krajne vyhrotenej, demokratickému systému nepriateľskej ideológie,  ktoré či už priamo, alebo v určitom časovom horizonte deštruktívne pôsobia na existujúci demokratický systém a snažia sa ho nahradiť systémom typu totalitného režimu alebo diktatúry. Druhou charakteristickou črtou extrémizmu a  s ním spájaných aktivít je, že útočia na systém základných práv a slobôd garantovaný ústavou a medzinárodnými ľudsko-právnymi dokumentmi, alebo sa snažia svojimi aktivitami uplatňovanie týchto práv sťažiť, či znemožniť. Ich cieľom a dôsledkom je zničiť demokratické usporiadanie spoločnosti v jej základoch. Za ďalšie charakteristické znaky extrémizmu sa považuje snaha o obmedzenie, potláčanie, znemožnenie výkonu základných práv a slobôd pre určité skupiny obyvateľstva definované ich pohlavím, národnosťou, rasou, etnikom, farbou pleti, vierovyznaním, jazykom, príslušnosťou k spoločenskej triede, majetkom, ako aj používanie fyzického násilia namiereného voči majetku, alebo názorovým alebo politickým oponentom.  

Extrémistami sú  osoby  alebo  skupiny osôb (skinheads, anarchisti a pod.), ktoré sa vyznačujú najmä odmietaním platných právnych a morálnych noriem, vysokou mierou názorovej alebo rasovej neznášanlivosti a protiprávnym konaním s prvkami agresivity, násilia a brutality. Sú to osoby, ktoré sa vyznačujú najmä:

a) 	odmietaním všeobecne záväzných právnych predpisov a vysokou mierou názorovej, národnostnej, etnickej, rasovej nenávisti, nenávisti z dôvodu farby pleti, vierovyznania alebo inej obdobnej nenávisti založenej na odlišnostiach,
b)   	motiváciou protiprávneho konania s prvkami agresivity, násilia a  brutality, 
c)  	agresívnym správaním prejavujúcim sa fyzickými alebo verbálnymi aktivitami v súvislosti s konaním športových a spoločenských podujatí, ktoré smerujú k spôsobeniu fyzickej ujmy osobám, majetkovej a nemajetkovej škode osobám, organizátorom a na priľahlých objektoch alebo ktoré sú spôsobilé narušiť verejný poriadok, 
d) 	manifestovaním príslušnosti k záujmovej skupine alebo hnutiu svojím vzhľadom (vrátane tetovania), odevom, fyzickým a verbálnym prejavom, vytváraním, rozširovaním materiálov (napríklad tričká, CD nosiče, iné tlačoviny, internetové stránky, odznaky), 
e)   	finančným, materiálnym a iným podporovaním extrémistov a extrémistických skupín. 

Extrémistická skupina je spolčenie najmenej troch osôb na účely spáchania trestného činu extrémizmu.^)

^) § 129 ods. 3 Trestného zákona.

Extrémistický materiál je písomné, grafické, obrazové, zvukové alebo obrazovo-zvukové vyhotovenie

a)	textov a vyhlásení, zástav, odznakov, hesiel, alebo symbolov skupín a hnutí, ktoré smerujú k potláčaniu základných ľudských práv a slobôd,
b)	programov alebo ideológií skupín a hnutí, ktoré smerujú k potláčaniu základných ľudských práv a slobôd,
c)	obhajujúce, podporujúce alebo podnecujúce nenávisť, násilie alebo neodôvodnene odlišné zaobchádzanie voči skupine osôb alebo jednotlivcovi pre ich príslušnosť k niektorej rase, národu, národnosti, farbe pleti, etnickej skupine, pôvodu rodu alebo pre  ich náboženské vyznanie, ak je zámienkou pre predchádzajúce dôvody,
d)	ospravedlňujúce alebo schvaľujúce čin považovaný článkom 6 Štatútu Medzinárodného vojenského súdneho dvora pripojeného k dohode z 8. augusta 1945 o stíhaní a potrestaní hlavných vojnových zločincov Európskej osi a príslušnými článkami štatútu iného medzinárodného trestného súdu zriadeného na základe medzinárodného práva, ktorého právomoc uznala Slovenská republika za genocídium alebo za zločin proti ľudskosti, ak bol páchateľ alebo účastník tohto činu odsúdený právoplatným rozsudkom medzinárodného súdu, zriadeného na základe medzinárodného verejného práva, ktorého právomoc uznala Slovenska republika, ak takýto rozsudok nebol v predpísanom konaní zrušený, alebo,
e)	popierajúce alebo vážne zľahčujúce čin považovaný článkom 6 Štatútu Medzinárodného vojenského súdneho dvora pripojeného k dohode z 8. augusta 1945 o stíhaní a potrestaní hlavných vojnových zločincov Európskej Osi a príslušnými článkami štatútu iného medzinárodného trestného súdu zriadeného na základe medzinárodného práva, ktorého právomoc uznala Slovenská republika, za genocídium alebo zločin proti ľudskosti, ak bol páchateľ alebo účastník tohto činu odsúdený právoplatným rozsudkom medzinárodného súdu zriadeného na základe medzinárodného verejného práva, ktorého právomoc uznala Slovenská republika.

Za extrémistický materiál sa považuje materiál, ak sa vyrába, rozširuje, uvádza do obehu, robí verejne prístupným alebo prechováva v úmysle podnecovať nenávisť, násilie alebo neodôvodnene odlišné zaobchádzanie voči skupine osôb alebo jednotlivcovi pre ich príslušnosť k niektorej rase, národu, národnosti, farbe pleti, etnickej skupine, pôvodu rodu alebo pre ich náboženské vyznanie, ak je zámienkou pre predchádzajúce dôvody a replika extrémistického materiálu alebo jeho napodobenina, ktorá je zameniteľná s originálom.^)

^) § 130 ods. 8, 9 Trestného zákona.

Extrémizmus sa obvykle chápe ako akákoľvek ideológia alebo aktivita, ktorá smeruje proti súčasnému politickému systému ako takému a kladie si za cieľ jeho likvidáciu a následné nahradenie vlastnou alternatívou. O takejto alternatíve sa väčšinou predpokladá, že bude nedemokratická, diktátorská a bude porušovať ľudské práva.^)

^) Charvát,  J.: Současný politický extrémizmus a radikalizmus. Portál 2007.

Fašizmus môžeme označovať ako akúkoľvek diktatúru s pravicovým prvkom.^5) Je to politické hnutie antidemokratického a antiliberálneho zamerania. 

Kriminalita extrémistov a kriminalita extrémistických skupín je motivovaná rasovou, národnostnou, etnickou neznášanlivosťou a páchaná priaznivcami extrémistov a extrémistických  skupín.

Ľavicový extrémizmus sa vyznačuje predovšetkým sociálnymi, triednymi predsudkami, sympatizuje s historickým komunizmom a anarchizmom. Prívrženci chcú zaviesť sociálno-komunistický režim alebo anarchiu. Pokúšajú sa o absolútnu rovnosť v spoločnosti. V priebehu 20. storočia sa dostali do popredia otázky ľudských práv, ochrany prírody a imigrácie. Pozitívny postoj k nim sa stal poznávacím znamením pre ľavicu. Do tradičnej ľavice prenikali postupy typické skôr pre liberalizmus. Dôsledkom toho bol vznik ekologických alebo zelených strán. Tieto strany veľmi často spojujú tradičné ľavicové témy, ako sú ochrana prírody spolu s liberálnym postojom k menšinám a individuálnej slobode.^5) 

Ľavicový extrémizmus ideologicky vychádza z anarchistických, antiglobalistických, antikapitalistických a marxistických teórií, pričom odmieta vonkajšiu autoritu a presadzuje myšlienky tzv. „slobodného“ jednotlivca. I keď väčšina ľavicovo extrémistických skupín verejne nedeklaruje potlačovanie práv a slobôd ostatných jednotlivcov, v prípade realizácie cieľov ľavicových extrémistov môže dôjsť k priamemu ohrozeniu pluralitnej demokracie a občianskych slobôd. Typickým znakom ľavicového extrémizmu je rozširovanie princípu rovnosti na všetky oblasti života a pre všetkých ľudí. Zdôrazňovaním elementárnej ľudskej rovnosti sa síce zhoduje s princípmi demokratického ústavného štátu, avšak z tohto princípu vyvodzuje dôsledky, ktoré nie sú zlučiteľné s charakterom demokratického právneho štátu. Z ideologického hľadiska extrémistickú krajnú ľavicu tvoria smery: marxizmus-leninizmus a všetky jeho odchýlky (ako maoizmus či trockizmus a i.), komunizmus a anarchizmus. K ľavicovým zoskupeniam sa radí aj eko-extrémizmus. Pre radikálne ekologické hnutia je typický panteizmus a inklinácia k rôznym prírodným kultom, s ktorými korešponduje ekológmi hlásaný návrat k prírode a všetkým formám života. Kvôli prezentácii zásadných zmien v prístupe k prírode a inšpirácii prírodnými kultmi býva za špecifické náboženstvo považovaná aj hlbinná ekológia.^)

Mareš, Miroslav: Ekoterorismus v České republice. Rexter č. 1/2004.

Nacionalizmus predstavuje ideológiu, ktorá je základom pre krajnú pravicu, ale významne ovplyvnil aj krajnú ľavicu. Nacionalizmus sám o sebe nemusí byť ani extrémny, ani radikálny ale dá sa ľahko zneužiť. Nacionalizmus pôvodne vznikal ako proces demokracie avšak chybným nastavením premís sa dokázal zmeniť a stal sa hnacím motorom nacizmu a rasovo motivovanej genocídy.^14)

Nacizmus, skrátený výraz z nemeckého „Nationalsozialismus“, tiež hitlerizmus, je totalitná ideológia oficiálne uplatňovaná diktatúrou v Nemecku v rokoch 1933 - 1945 (tzv. Tretia ríša) prostredníctvom NSDAP (Nationalsozialistische Deutsche Arbeiterpartei) vedenej Adolfom Hitlerom. Nacistická ideológia kombinuje koncepciu fašizmu a rasizmu (vrátane antisemitizmu), vychádza tiež z krajného nacionalizmu a niektorých prvkov socializmu.

Politický extrémizmus v zásade označuje akékoľvek aktivity smerujúce proti súčasnému systému s cieľom nahradiť tento systém celkom odlišným systémom.^5) Politický extrémizmus je úmyselné konanie, ktoré sa výrazne odchyľuje od prijatých, všeobecne uznávaných a akceptovaných noriem spoločenského správania a verejno-politických aktivít, smerujúce k ohrozeniu, destabilizácii, prípadne až k zmene legitímneho štátneho zriadenia, ústavného poriadku alebo demokratických princípov zvrchovaného, právneho štátu alebo k ohrozeniu jeho suverenity a územnej celistvosti.
Konečným cieľom skupín alebo jednotlivcov presadzujúcich politický extrémizmus je prevzatie štátnej moci (legitímnym, ale aj nelegitímnym spôsobom) alebo jej deštrukcia použitím nelegitímnych prostriedkov. Ich snahou môže byť aj spochybňovanie povojnového usporiadania v Európe, vrátane revízie štátnych hraníc.

Pravicový extrémizmus je „súhrn postojov, spôsobov správania a akcií, ktoré sú buď organizované alebo nie, ktoré vychádzajú z rasisticky alebo etnicky podmienenej sociálnej nerovnosti človeka, vyžadujú etnickú homogenitu národa a odmietajú princíp rovnosti zakotvený vo Všeobecnej deklarácii ľudských práv, zdôvodňujú prednosť spoločenstva pred indivíduom, odmietajú pluralizmus hodnôt liberálnej demokracie a demokraciu chcú definovať ako spiatočnícku“.^)  Pravicový extrémizmus je teda charakteristický nasledujúcimi prvkami): 

^) Jaschke, H. G.: Rechtsextremismus und Fremdenfeindlichkeit. Westdeutscher Verlag, Wiesbaden  2001.

^) Schroedter, E.: Kommunale Handlungsmöglichkeiten gegen Rechtsextremismus. Fraktion GRÜNE/EFA im   Europäischen Parlament, Berlin 2008.

•	je antipluralistický a podnecuje strach pred spoločenskou rôznorodosťou,
•	odmieta myšlienku ľudských práv, hlavne ľudskej dôstojnosti ako i práva na slobodu a rovnosť,
•	uprednostňuje autoritatívny vodcovský štát, a preto je antidemokratický,
•	je antiparlamentaristický, pretože odmieta súťaženie politických strán a preferuje homogénne národné spoločenstvo,
•	je antiinštitucionálny, odmieta deľbu moci,
•	je verejne alebo skryto rasistický a/alebo antisemitský,
•	vo všeobecnosti je nepriateľský voči cudzincom, odmieta „iných“ alebo „cudzích“, ako i tých, ktorí sa za týchto ľudí zasadzujú,
•	je vypäto nacionalistický a nepriateľský voči ostatným štátom, 
•	podporuje revizionizmus, v ktorom bagatelizuje význam nacistického štátu alebo ho dáva za príklad, či relativizuje a popiera holokaust,
•	je náchylný páchať násilie, vo vlastných radoch toleruje neonacistov a vojenské násilie,
•	znevažuje všetkých, ktorí sa odkláňajú od noriem, ktoré stanovili samotní extrémisti, ako napr. homosexuáli, postihnutí ľudia, etnické menšiny alebo politicky inak zmýšľajúci ľudia.

Pravicový extrémizmus je motivovaný programami a postojmi alebo ideológiami, ktoré smerujú k potláčaniu základných ľudských práv a slobôd, ktoré obhajujú, podporujú alebo podnecujú nenávisť, násilie alebo neodôvodnene odlišné zaobchádzanie voči skupine osôb alebo jednotlivcovi pre ich príslušnosť k niektorej rase, národu, národnosti, etnickej skupine, pre ich pôvod, názory, fyzické či psychické odlišnosti alebo pre ich náboženské vyznanie, ak je zámienkou pre predchádzajúce dôvody. Typickým znakom pravicového extrémizmu je popieranie rovnosti všetkých ľudí. Na jednej strane nadraďuje (vyššie hodnotí) určité etnikum, národ alebo rasu, z čoho pramení preň typický nacionalizmus, antisemitizmus či rasizmus. Na strane druhej ponižuje skupiny, ktoré považuje za cudzie, menejcenné či ideologicky nevyhovujúce. 

Cieľom pravicových extrémistov je vytvorenie politického systému na báze fundamentálnej nerovnosti ľudí, založenej na pôvode, výkone, národnej, etnickej alebo rasovej príslušnosti.             Z ideologického hľadiska extrémistickú krajnú pravicu tvoria smery: fašizmus, nacizmus, neofašizmus, neonacizmus. Tieto režimy sa snažia o sústredenie moci do jedného centra, typicky do rúk jedinej osoby – vodcu, na rozdiel od ľavicového anarchizmu.

Radikalizmus tvorí súhrn politických názorov, ktorých aplikácia v spoločnosti by viedla k rozsiahlym zmenám, avšak nie k likvidácií demokracie ako takej.^5)

Rasizmus je hlásanie nerovnocennosti ľudských rás, ako aj viery, v ktorej sa cítia niektorí ľudia nadradení iným z dôvodu príslušnosti k určitej rase.^) 

^)  Koncepcia boja proti extrémizmu na roky 2006 – 2010.

Rasový motív konania  je rasová nenávisť vyjadrená najmä v obsahu správania, spôsobe konania a porušení alebo ohrození záujmu chráneného Trestným zákonom, resp. zákonom o priestupkoch. Pri niektorých trestných činoch je vyjadrený už v základnej skutkovej podstate, niektoré ho majú vyjadrený ako kvalifikovaný znak skutkovej podstaty trestného činu.^)    

) Trestný zákon č. 300/2005 Z. z. v znení neskorších predpisov.

Nebezpečné spoločenstvo sa vyznačuje praktikami psychickej manipulácie, uctievaním vodcu alebo vedenia a  ekonomickým, fyzickým, psychickým alebo sexuálnym zneužívaním svojich členov. Narúša integritu osobnosti, poškodzuje zdravie, ohrozuje život a nesie aspoň niektoré z nasledujúcich znakov: autoritatívne vedenie, selekcia informácií, uzavretosť fyzickú alebo ideovú, utajovanie štruktúr a náuky a konfliktnosť. Nebezpečné spoločenstvá rozdeľujeme podľa toho z akých princípov vychádzajú na: náboženské, terapeutické, komerčné a politické. Náboženský extrémizmus je najčastejšie spájaný s rôznymi náboženskými skupinami či novými náboženskými hnutiami. Prvky extrémizmu v nich tvoria nehumánne manipulatívne formy uplatňované vedením náboženských hnutí voči ich prívržencom. K náboženskému extrémizmu patria sekty, pseudoreligiózne zoskupenia, fanatické náboženské skupiny a hnutia. Náboženský extrémizmus sa prejavuje striktným až násilným presadzovaním či vnucovaním náboženských dogiem a pochybných náboženských výkladov, fanatickým vyznávaním učenia ich zakladateľa alebo vodcu. K typickým prejavom náboženského extrémizmu patrí ohrozenie mravného vývoja obyvateľstva (najmä mládeže), ktoré pri sfanatizovaných jedincoch – členoch náboženských extrémistických zoskupení, môže vyústiť až do ich masových samovrážd či zabití nevinných osôb, príp. môže dôjsť k ohrozeniu zdravia alebo majetku iných osôb.

Xenofóbia je podľa slovníka cudzích slov chorobný strach zo všetkého cudzieho, nedôvera voči cudzincom. Označuje odpor, nepriateľstvo, nedôveru voči všetkému cudziemu, strach pred ním. V mnohých ohľadoch možno xenofóbiu považovať za zastrešujúci pojem pre všetky druhy etnocentrizmu, eurocentrizmu, rasizmu a ďalšie koncepty, ktorých základ spočíva v delení ľudstva na my - oni, pričom za meradlo toho, čo je dobré, správne a prijateľné sú považované hodnoty, normy a idey vlastné.

Xenomízia  je odvodená od xenofóbie a znamená nenávisť k cudzincom.^)

^)  Pospíšil, M., Sme rozdielni a predsa rovnakí.