Príloha č. 3

Extrémizmus a jeho podhubie – intolerancia, rasizmus, xenofóbia, antisemitizmus očami verejnosti

V posledných rokoch dochádza ku nárastu vnímania závažnosti problému intolerancie, agresívneho správania, rasizmu a xenofóbie (Slovensko 2007, 2008)) ) ). Podľa výskumu Inštitútu pre verejné otázky (IVO) z mája 2008 ich intenzívne vníma 9 % populácie, čo v porovnaní s predchádzajúcimi rokmi predstavuje nárast. Dodržiavanie ľudských práv považujú za problematické iba 4 % respondentov, čo môže byť výsledkom jednak menšej citlivosti obyvateľov na tento problém v porovnaní s inými. Na druhej strane však problémy späté s dodržiavaním ľudských práv, či s diskrimináciou môžu byť vo vedomí obyvateľov Slovenskej republiky skôr spájané s inými problémami, ako napríklad kvalitou zdravotnej starostlivosti. 

Tabuľka 1: Vnímanie extrémizmu, xenofóbie a rasizmu ako závažného spoločenského problému
 Za roky	2005	2006	2007	2008	
Xenofóbia, rasizmus, intolerancia, extrémizmus	5	4	7	9	
 
Poznámka: Respondenti a respondentky mali možnosť výberu 3 odpovedí z 30 problémov.
Zdroj: Inštitút pre verejné otázky, 2005 – 2008.

Z hľadiska postavenia a životných šancí rôznych skupín je v kontexte dôležitých spoločenských problémov ako najpálčivejšia považovaná situácia mladých ľudí (12 %), ale tiež intolerancia, agresívne správanie, rasizmus a xenofóbia (9 %). Najmenej respondentov uviedlo za závažné postavenie náboženským menšín – iba pol percenta, čo je výsledkom náboženskej dominancie rímskokatolíckej cirkvi v Slovenskej republike. 

Tabuľka 2: „Ktoré tri problémy považujete za najzávažnejšie?“
postavenie a životné šance mladých ľudí	12	
ochrana práv zamestnancov súkromných firiem	9	
intolerancia, agresívne správanie, rasizmus a xenofóbia	9	
postavenie a šance starých ľudí	8	
postavenie a šance žien	6	
životné podmienky a životné šance obyvateľov rómskych osád	6	
solidarita so sociálne slabšími	4	
životné podmienky/postavenie a šance ľudí s telesným postihnutím	4	
životné podmienky a šance príslušníkov maďarskej menšiny	2	
postavenie a životné šance gejov a lesbických žien a iných ľudí s menšinovou sexuálnou orientáciou (napr.  u bisexuálov)	1	
postavenie náboženských menšín	1	

Poznámka: Respondenti  mali možnosť výberu 3 odpovedí z 30 problémov. V tabuľke sú použité vybrané problémy vo vzťahu k diskriminácii a dodržiavaniu ľudských práv.
Zdroj: Inštitút pre verejné otázky, 2008.
Niet pochýb o tom, že prejavy správania, ktoré možno označiť za extrémistické vyrastajú z podhubia intolerancie, rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu či akceptovania a ospravedlňovania diskriminácie. Úroveň tolerancie v názoroch a postojoch obyvateľov Slovenskej republiky sa tradične skúma meraním sociálnej vzdialenosti (alebo odmietania) k špecifickým skupinám obyvateľstva. Ide o také skupiny obyvateľstva, ktoré sú z viacerých dôvodov (objektívnych či subjektívnych) považované za problematické či neželané a existuje voči nim sociálna dištancia. 

V posledných rokoch sa v Slovenskej republike i v Európskej únii uskutočnilo viacero výskumov, ktoré zisťovali mieru sociálnej akceptácie alebo odmietania možnosti mať za suseda príslušníka niektorej z vytypovaných menšinových skupín. Zisťovanie postojov voči určitým skupinám je dôležité predovšetkým kvôli tomu, že existencia negatívnych predsudkov s diskriminačným správaním veľmi úzko súvisia a bývajú aj jeho spúšťačom). V tejto súvislosti možno uviesť výsledky výskumu „Občianstvo a participácia na Slovensku 2008“. Jeho výsledky ukázali, že najväčší odstup prejavili respondenti a respondentky voči skupine skinheadov a neonacistov, keď takmer 82 % opýtaných vyjadrilo nesúhlas so životom v ich susedstve. Druhou skupinou s najväčším sociálnym dištancom (81,5 %) tvorili drogovo závislé osoby. Avšak už na tretej priečke sa objavila rómska rodina, ktorú za neželanú označilo 69 %, čo potvrdzuje pretrvávajúcu silnú mieru sociálneho odstupu majority voči tejto skupine, ako aj silnú mieru stereotypizácie tejto skupiny.

„Ak by sa do Vášho susedstva nasťahovala nasledujúca skupina, kto by Vám prekážal?“
Poznámka: Respondenti a respondentky mali možnosť výberu viacerých skupín, ktoré by im prekážali.
Zdroj: IVO/KVSBK/COPART, máj 2008.

Viac ako tretina opýtaných prejavila sociálny dištanc voči párom rovnakého pohlavia (34 %). Percepcia osôb s neheterosexuálnou orientáciou predstavuje špecifický problém, pričom vnímanie gejov a lesbických párov je odlišné. Relatívne vysoká miera sociálneho dištancu existuje aj voči skupine prisťahovalcov, keďže 21 % opýtaných ju považuje v susedstve za neželanú. Je teda zjavné, že v slovenskej spoločnosti pretrváva určitá uzavretosť voči inakosti, voči určitým odlišným skupinám, pričom charakter tejto uzavretosti sa môže líšiť, môže mať historické korene (voči skupine Rómov) alebo môže predstavovať problém úplne nového charakteru (odstup voči prisťahovalcom).
Výsledky komparatívneho výskumu vnímania ľudských práv a zásady rovnakého zaobchádzania z rokov 2006 a 2008) ukázali ako vidno z údajov v grafe nárast sociálneho odstupu ku všetkým zmieňovaným skupinám. Výskum ďalej ukázal, že ženy celkovo viac odmietajú susedov z ktorejkoľvek zmienenej skupiny a rovnako starší respondenti vykazujú k nim väčší sociálny odstup. Mladšie vekové kategórie sú zrejme viac nastavené akceptovať odlišnosť. Na druhej strane sa nepotvrdilo, že by s výškou vzdelania sa zvyšovala miera akceptácie, ako by sa mohlo predpokladať. Odlišnosti sú však v tom, že vysokoškolsky vzdelaní respondenti v porovnaní s respondentmi so základným vzdelaním viac tolerujú ľudí s inou sexuálnou orientáciou alebo Židov (ako susedov ich odmieta 38,4 %, resp. 23,2 % oproti 60 %, resp. 34,3 %), na druhej strane však miera odmietania Rómov je prakticky zhodná (80,1 % vs. 81,9 %). 

	    Vo svetle tvorby politík zameraných na elimináciu extrémizmu sú zaujímavé výsledky oboch spomínaných výskumov, ktoré ukazujú, že slovenská verejnosť výrazne odmieta skínheadov, neonacistov, pravicových extrémistov. Vo výskume IVO z 2008 až 82 % respondentov nechcelo žiť v susedstve skínheadov a neonacistov. Komparatívny výskum SNSĽP ukázal nárast averzie voči pravicovým extrémistom zo 64 % v roku 2006 na 69 % v roku 2008. 
Vzhľadom na skutočnosť, že obeťou rasovo motivovaných útokov v Slovenskej republike sú zvyčajne Rómovia, prisťahovalci, predovšetkým inou farbou pleti, prípadne Židia, je vhodné v tejto súvislosti zamerať pozornosť na v tejto súvislosti relevantné výsledky výskumov. 
Vo vzťahu k Rómom sú známe výsledky merania sociálnej vzdialenosti za posledných desať rokov. Vývoj v tejto oblasti ilustruje tabuľka sumarizujúca výsledky týchto výskumov, ktorá uvádza percentuálny podiel respondentov, ktorí odmietajú Rómov ako susedov.

október 1990	80	
máj 1991	80	
január 1992	82	
marec 1993	94	
október 1993	79	
máj 1994	78	
december 1994	76	
október 1997	80	
január 1999	76	
marec 2000	78	
november 2006	73	
september 2008	82*	

Zdroj: Problémy diskriminácie a slovenské verejnosť (sekundárna analýza výskumov verejnej mienky v rokoch 2005 – 2006)  vychádzajúci z údajov Centra pre výskum spoločenských problémov, CSA, FOCUS, IVO a SNSĽP. * údaj z výskumu SNSĽP 2008. 

V názoroch a postojoch slovenskej verejnosti k Rómom pretrváva vnímanie Rómov ako neprispôsobivej skupiny obyvateľstva, ktorá zaťažuje sociálny systém a odmietanie chápania situácie časti Rómov ako problém celej spoločnosti. Toto vnímanie výrazne uľahčuje situáciu rôznym extrémistickým skupinám zneužívať antirómske nálady verejnosti, napríklad pri organizovaní verejných stretnutí, pochodov a manifestácií, zamerané na zviditeľnenie sa).

V roku 2008 sa aj celoeurópsky výskum vnímania a skúseností v oblasti diskriminácie zameral na skúmanie sociálnej vzdialenosti majority voči piatim menšinám či sociálnym skupinám otázkou o ich akceptovateľnosti v susedstve. Výsledky ukázali, že Slováci obdobne ako obyvatelia Európskej únie majú najmenší problém so susedstvom zdravotne postihnutých, ľudí iného vierovyznania. Vo vzťahu k susedstvu ľudí iného etnického pôvodu, homosexuálom a Rómom bol postoj majoritnej populácie rezervovanejší ako priemer Európskej únie.

Postoje Slovákov a obyvateľov Európskej únie merané priemerným skóre desať bodovej škály):
•	Zdravotne postihnutí 	          8.4     	9.1
•	Iné vierovyznanie	          8.4	8.5
•	Iný etnický pôvod	          7.4	8.1
•	Homosexuáli		          6.5        7.9
•	Rómovia		          4.5	6.0

Problematike vzťahu slovenskej verejnosti k cudzincom, prisťahovalcom, kultúrne odlišným skupinám alebo konkrétne utečencom či azylantom sa v poslednom období venovalo viacero výskumov. Ich výsledky však ukazujú, že v Slovenskej republike je tendencia vnímať prisťahovalcov cez prizmu negatívnych určení, pričom negatívne postoje verejnosti vo vzťahu k prisťahovalcom, ako to ukazuje graf nižšie stagnuje, alebo sa mierne zhoršuje (Zdroj: SNSĽP 2009).

Podľa najnovšieho výskumu IVO) „obyvatelia Slovenska vnímajú priaznivejšie ako Rómov, všeobecne podobne ako Maďarov a menej pozitívne ako niektoré z ďalších autochtónnych menšín. 

Ukazuje sa, že faktor rasy a predsudky respondentov, že cudzinci sú nositeľmi chorôb, prispieva k vyššej miere odmietania cudzincov v Slovenskej republike“).

V súvislosti s pravicovým extrémizmom, ktorý je historicky spätý s prejavmi antisemitizmu, je zaujímavé spomenúť aj postoje slovenskej verejnosti k tomuto fenoménu. Táto oblasť nie je zatiaľ v dostatočnej miere predmetom výskumného záujmu. Parciálne výsledky spomínaného výskumu SNSĽP (2009) ukazujú, že „postoje verejnosti voči Židom a antisemitizmu sú nekonzistentné a nevyprofilované, prudko meniace sa v čase, nezávislé od veku alebo dosiahnutého stupňa vzdelania. Takáto situácia poskytuje pomerne veľký priestor pre pozitívne ovplyvnenie cez vzdelávacie aktivity“ ) alebo médiá, ale aj riziko možného negatívneho ovplyvňovania, či zneužitia zo strany extrémistických skupín. 

Verejný diskurz v kontexte intolerancie, rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu 
Európska komisia proti rasizmu a intolerancii (ECRI) vo svojej 4. pravidelnej správe o Slovensku  zverejnenej 26. mája 2009 konštatovala, že od roku 2006, keď k moci nastúpila koaličná vláda s koaličným partnerom Slovenskou národnou stranou dochádza k znepokojivému nárastu rasistického politického diskurzu zameraného najmä proti maďarskej menšine, ale aj proti osobám rómskeho a židovského pôvodu, výsledkom čoho je prehlbovanie negatívnych postojov mládeže a verejnosti proti menšinovým skupinám vo všeobecnosti a osobitne proti Maďarom. Ďalej sa v správe konštatuje, že sa zdá, že neboli prijaté žiadne opatrenia na uloženie sankcií za takýto typ diskurzu alebo na uplatnenie relevantných ustanovení Trestného zákona proti politikom, ktorí sa doň zapájajú. 

Preto ECRI vyzvala slovenské orgány, aby zabezpečili, že na všetkých politikov, ktorí majú rasistické vyhlásenia alebo prejavy, sa budú uplatňovať ustanovenia Trestného zákona o podnecovaní k rasovej nenávisti, a taktiež,  aby brali do úvahy zásady a odporúčania obsiahnuté v Charte európskych strán za nerasistickú spoločnosť a jej Vyhlásenie o používaní rasistických, antisemitských a xenofóbnych prvkov v politickej diskusii).

	Priestorom verejného diskurzu sú predovšetkým médiá, ktoré sprostredkúvajú a sprístupňujú obsah politických diskusií, poskytujú informácie o dianí. Sú tak jedným z kľúčových zdrojov informácií o prejavoch intolerancie, rasizmu, xenofóbie a antisemitizmu.  Preto monitorovanie a výskum mediálnej reflexie je tak zdrojom informácií o týchto prejavoch samotných, a zároveň poskytuje materiál pre analýzu spôsobu, akým sa informácie tohto typu v médiách prezentujú, do akej miery sú vyvážené a korektné. 

Výsledky takto zameraného monitoringu, ktorý uskutočnilo v uplynulých dvoch rokoch SNSĽP) poukazujú na výrazný postupný nárast výskytu  správ  súvisiacich s extrémizmom, rasizmom a antisemitizmom (vrátane rasovo motivovaných útokov, stretnutí extrémistických skupín, podporou skupín smerujúcich k potlačeniu základných práv a slobôd), prejavmi diváckeho násilia a  extrémizmu na športových podujatiach, ako aj opatrení proti uvedeným negatívnym javom. 

Kým v prvom polroku 2008 monitoring zaznamenal 166 správ, v druhom polroku 2008 to bolo 341, v prvom polroku 2009 267 a v druhom polroku 2009 to bolo až 632 správ. Frekventovanými témami sa postupne stávajú rasovo motivované útoky, prejavy diváckeho násilia a prejavy extrémizmu na športových podujatiach, postupy polície (napr. pri vyšetrovaní rómskych chlapcov v Košiciach) a v poslednom období výrazný nárast zhromaždení členov krajne pravicových hnutí  v jednotlivých mestách a obciach Slovenskej republiky v súvislosti s oslavami výročí historických udalosti, ale aj v tých regiónoch, kde tieto skupiny zneužívajú problémy, ktoré vznikajú v súžití majority s rómskou menšinou. V minulom roku monitoring zaznamenal viacero správ týkajúcich sa nebezpečenstva šírenia extrémizmu na internete, ktoré indikujú vzostupnú tendenciu zneužívať otvorený priestor internetu a sociálnych sietí na šírenie rasizmu, predovšetkým protirómskych nálad, ale aj na zhromažďovanie a  zdieľanie osobných údajov, fotiek a iných podrobných informácií o odporcoch pravicovo extrémistických hnutí). 

V tejto oblasti, ako sa ukazuje, by bolo vítané zvýšiť výskumné úsilie verejný diskurz vo vzťahu k extrémizmu, rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu i diskriminácie a jeho mediálnu zložku zvlášť a jeho výsledky využiť s cieľom skvalitniť mediálne prostredie a vytvoriť tak predpoklady na korektnejší verejný diskurz.