Vyhodnotenie medzirezortného pripomienkového konania

Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 563/2009 Z. z. o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov a ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony (Nové znenie) 

Spôsob pripomienkového konania	 	
Počet vznesených pripomienok, z toho zásadných	278  / 110 	
Počet vyhodnotených pripomienok	254 	
		
Počet akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	119  / 32 	
Počet čiastočne akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	32  / 25 	
Počet neakceptovaných pripomienok, z toho zásadných	103  / 33 	
		
Rozporové konanie (s kým, kedy, s akým výsledkom)		
Počet odstránených pripomienok		
Počet neodstránených pripomienok		

Sumarizácia vznesených pripomienok podľa subjektov
Č.	Subjekt	Pripomienky do termínu	Pripomienky po termíne	Nemali pripomienky	Vôbec nezaslali	
1 .	Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky 	15 (13o,2z) 	 	 	 	
2 .	Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky 	14 (12o,2z) 	 	 	 	
3 .	Ministerstvo financií Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
4 .	Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
5 .	Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
6 .	Ministerstvo dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky 	7 (7o,0z) 	 	 	 	
7 .	Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky 	4 (3o,1z) 	 	x 	 	
8 .	Ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
9 .	Ministerstvo obrany Slovenskej republiky 	10 (10o,0z) 	 	 	 	
10 .	Ministerstvo zahraničných vecí Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
11 .	Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky 	37 (20o,17z) 	 	 	 	
12 .	Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky  	2 (2o,0z) 	 	 	 	
13 .	Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky 	3 (2o,1z) 	 	 	 	
14 .	Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
15 .	Úrad vlády Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
16 .	Protimonopolný úrad Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
17 .	Štatistický úrad Slovenskej republiky 	7 (7o,0z) 	 	 	 	
18 .	Úrad geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
19 .	Úrad jadrového dozoru Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
20 .	Úrad pre normalizáciu, metrológiu a skúšobníctvo Slovenskej republiky 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
21 .	Úrad pre verejné obstarávanie 	 	 	x 	 	
22 .	Úrad priemyselného vlastníctva Slovenskej republiky 	4 (4o,0z) 	 	 	 	
23 .	Správa štátnych hmotných rezerv Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
24 .	Národný bezpečnostný úrad 	 	 	x 	 	
25 .	Národná banka Slovenska 	2 (2o,0z) 	 	 	 	
26 .	Legislatívna rada vlády Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
27 .	Podpredseda vlády SR pre ľudské práva a národnostné menšiny 	 	 	 	x 	
28 .	Odbor aproximácie práva sekcie vládnej legislatívy Úradu vlády SR 	13 (13o,0z) 	 	 	 	
29 .	Najvyšší kontrolný úrad Slovenskej republiky 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
30 .	Najvyšší súd Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
31 .	Generálna prokuratúra Slovenskej republiky 	4 (4o,0z) 	 	 	 	
32 .	Konfederácia odborových zväzov Slovenskej republiky 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
33 .	Asociácia zamestnávateľských zväzov a združení Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
34 .	Republiková únia zamestnávateľov 	62 (20o,42z) 	 	 	 	
35 .	Centrum pre medzinárodnoprávnu ochranu detí a mládeže 	 	 	 	x 	
36 .	Ústredie práce, sociálnych vecí a rodiny 	 	 	 	x 	
37 .	Európske spotrebiteľské centrum 	 	 	 	x 	
38 .	Štátny dopravný úrad 	 	 	 	x 	
39 .	Odbor verejného obstarávania 	 	 	 	x 	
40 .	Úrad splnomocnenca vlády SR pre územnú samosprávu, integrovaný manažment povodí a krajiny 	 	 	 	x 	
41 .	Odbor právnych služieb a odvolacích konaní 	 	 	 	x 	
42 .	Verejnosť 	2 (2o,0z) 	 	 	 	
43 .	Zbor väzenskej a justičnej stráže 	 	 	x 	 	
44 .	Slovenská komora daňových poradcov 	17 (16o,1z) 	 	 	 	
45 .	Združenie miest a obcí Slovenska 	4 (4o,0z) 	 	 	 	
46 .	Slovenská obchodná a priemyselná komora 	 	 	x 	 	
47 .	Sociálna poisťovňa 	4 (4o,0z) 	 	 	 	
48 .	Slovenská informačná služba 	1 (0o,1z) 	 	 	 	
49 .	Úrad na ochranu osobných údajov Slovenskej republiky 	3 (0o,3z) 	 	 	 	
50 .	Združenie podnikateľov Slovenska 	59 (20o,39z) 	 	 	 	
51 .	Slovenská banková asociácia 	1 (0o,1z) 	 	 	 	
	SPOLU	278 (168o,110z) 	0 (0o,0z) 	15 	12 	

Vyhodnotenie vecných pripomienok je uvedené v tabuľkovej časti.

Vysvetlivky  k použitým skratkám v tabuľke:	
O – obyčajná	A – akceptovaná	
Z – zásadná	N – neakceptovaná	
	ČA – čiastočne akceptovaná	

Subjekt	Pripomienka	Typ	Vyh.	Spôsob vyhodnotenia	
MS SR 	K Čl. I., K bodu 3  
V uvádzacej vete novelizačného bodu odporúčame slová „§ 3 ods. 10“ nahradiť slovami „§ 3 ods. 9“. 

Odôvodnenie: legislatívno-technická úprava. 
 	O 	N 	Vzhľadom na vloženie nového odseku 9, legislatívno-technická úprava nie je potrebná. 	
MS SR 	K čl. I., K bodu 8  
Odporúčame predkladateľovi v novo navrhovanom texte za slovo „uvedenia“ vložiť slová „týchto skutočností“. 

Odôvodnenie: legislatívno-technická úprava. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MS SR 	K čl. I., K bodu 10  
Odporúčame predkladateľovi v novo navrhovanom texte odseku 7 slovo „prípadne“ nahradiť slovom „alebo“ a slovo „Ustanovenia“ nahradiť slovom „Ustanovenie“. za slovo „uvedenia“ vložiť slová „týchto skutočností“. 

Odôvodnenie: legislatívno-technická úprava. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MS SR 	K čl. I., K bodu 11  
Odporúčame predkladateľovi v novo navrhovanom texte odseku 3 za slovo „advokát“ vložiť čiarku a slovo „alebo“ vypustiť. 

Odôvodnenie: legislatívno-technická úprava. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MS SR 	K čl. I., K bodu 23  
Odporúčame predkladateľovi v novo navrhovanom texte slová „internetovej stránke“ nahradiť slovami „webovom sídle“; uvedené platí pre celý text návrhu. 

Odôvodnenie: legislatívno-technická úprava. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MS SR 	K čl. I., K bodu 32  
Predkladateľ zavádza možnosť, aby sa daňová kontrola uskutočnila aj bez predchádzajúceho oznámenia daňovému subjektu. V tejto súvislosti žiadame, aby predkladateľ slovo „dôvodné“ nahradil slovami „vážne a dôvodné“. Z navrhovanej dikcie musí byť zrejmé, že podozrenie daňového orgánu musí byť nielen dôvodné, ale aj vážne, a teda musia byť jasne stanovené limity správnej úvahy so zreteľom na ratio legis navrhovanej úpravy, ktoré má subsumovať výnimočné prípady. 
 	O 	N 	Vzhľadom na zaužívaný pojem „dôvodné podozrenie“ v zákonoch kódexového typu (napr. zákon č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok v znení neskorších predpisov, zákon č. 99/1963 Zb. Občiansky súdny poriadok v znení neskorších predpisov), nie je potrebné uvedený pojem dopĺňať o pojem „vážne“.  	
MS SR 	K čl. I., K bodu 34  
Odporúčame predkladateľovi v druhej vete za slovo „doklady“ vložiť slová „bez vážneho dôvodu“. 

Odôvodnenie: zmiernenie navrhovanej dikcie pre prípady, kedy daňový subjekt nebude môcť prevziať doklady z vážnych dôvodov na jeho strane. 
 	O 	N 	Vzhľadom na to, že v zmysle zákona je správca dane povinný vykonať úkony pred zničením dokladov, a to najmä vyzvať daňový subjekt na prevzatie dokladov, správca dane je oprávnený doklady zničiť až potom, čo daňový subjekt na výzvu nereagoval a tiež po tom čo nastali v zákonom ustanovené prípady podľa navrhovaného bodu novely. 	
MS SR 	K čl. I., K bodu 40 
Žiadame, aby predkladateľ v novo navrhovanom texte odsek 3 zmenil tak, že proti rozhodnutiu o predbežnom opatrení bude možné podať odvolanie. Javí sa ako nevyhnutné, aby tak závažné rozhodnutie predbežnej povahy obmedzujúce dispozičné oprávnenia daňového subjektu podliehalo inštančnému prieskumu, a to aj s ohľadom na procesnú ekonómiu konania. Vypustenie možnosti podať odvolanie bude mať za následok, že dôjde k priamemu nápadu žalôb podľa druhej hlavy piatej časti Občianskeho súdneho poriadku na správne súdy. Uvedené bude mať rovnako za následok, že sa skomplikuje režim prieskumu predmetného opatrenia – je pritom potrebné počítať s tým, že správny súd môže vždy odložiť aj vykonateľnosť napadnutého predbežného opatrenia. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MS SR 	K čl. I., K bodu 63  
Navrhované znenie koliduje s ust. § 159 zákona č. 7/2005 Z. z. o individuálnej neúčinnosti reštrukturalizačného plánu voči veriteľovi. Podľa navrhovaného znenia zaniká daňový nedoplatok po úplnom splnení všetkých pohľadávok všetkých veriteľov vyplývajúcich z potvrdeného reštrukturalizačného plánu. Daňový orgán by tak získal v porovnaní s ostatnými veriteľmi, vrátane iných štátnych orgánov, neodôvodnene výhodnejšie postavenie. Požadujeme presné vymedzenie pohľadávok, splnenie ktorých spôsobí zánik daňového nedoplatku. 
Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	Zapracované v texte. 	
MS SR 	K Čl. II., K bodu 17  
Odporúčame predkladateľovi v novo navrhovanom texte odseku 9 vypustiť časť ustanovenia, týkajúcu sa ukladania pokuty ako nesystémovú a vložiť predmetnú časť do systematicky súvisiacej časti zákona, keďže režim ukladania pokút za porušenie daňovo-právnych noriem je subsumovaný v samostatnej časti zákona č. 595/2003 Z. z. 

Odôvodnenie: legislatívno-technická úprava. 
 	O 	N 	V oblasti dane z príjmov sa sankcie uplatňujú podľa daňového poriadku. Vzhľadom na to, že Daňový poriadok neobsahuje pojem platiteľ dane, sankcie za nesprávny postup platiteľa dane sú ustanovené v zákone o dani z príjmov. 	
MS SR 	K čl. II., K bodu 33  
Odporúčame predkladateľovi odsek 7 novo navrhovanej dikcie § 49a podstatne prepracovať. Odsek 7 je vo vzťahu k ostatným odsekom cit. ustanovenia inkonzistentný a vyznieva zjavne neprehľadne. Javí sa ako nevyhnutné dikciu odseku rozdeliť medzi dva, resp. tri nové odseky. 

Odôvodnenie: legislatívno-technická úprava. 
 	O 	N 	§ 49 zákona o dani z príjmov rieši komplexne registráciu daňových subjektov. 	
MS SR 	K Čl. III., K bodu 5  
Odporúčame predkladateľovi novelizačný bod rozdeliť na dva samostatné body nasledovne: 1. V § 58 ods. 1 písm. a) sa za slovo ... vkladá... 2. V § 58 ods. 2 sa za slovo .... vkladá... V poradí druhý novelizačný bod je nevyhnutné v texte návrhu zaradiť ako novelizačný bod 7. a nasledujúce body zodpovedajúco prečíslovať. 

Odôvodnenie: legislatívno-technická úprava. 
 	O 	N 	Navrhovaná úprave je v súlade s LPV SR. 	
MS SR 	K Čl. IV. 
V kontexte so zavádzaním osobitných ustanovení súvisiacich s pojmoslovím návrhu zákona a súvisiacich návrhov zákonov (Návrh zákona o orgánoch štátnej správy v oblasti daní, poplatkov a colníctva, Návrh zákona o finančnej správe a o pôsobnosti Ministerstva financií Slovenskej republiky v oblasti finančnej správy) upozorňujeme predkladateľa, že predmetné ustanovenia je v ich vzájomnej súvislosti nevyhnutné náležite zosúladiť – pokiaľ ide o čl. IV. predovšetkým s ustanoveniami návrhu zákona o orgánoch štátnej správy v oblasti daní, poplatkov a colníctva. 
 	O 	A 	Pojmoslovie návrhu oboch návrhov zákonov je zosúladené. 	
MS SR 	K Čl. V., K bodu 25  
Odporúčame predkladateľovi zaviesť nové preformulované znenie druhej vety § 84, nakoľko po zapracovaní navrhovaného novelizačného bodu je dikcia ustanovenia nejasná a nezrozumiteľná. 
 	O 	A 	Ustanovenie § 84 zákona má nové znenie. 	
MV SR 	K čl. X  
Upozorňujeme, že v prvom riadku má byť správne „piateho bodu“. 

 	O 	A 	Text upravený. 	
MV SR 	K čl. VIII  
K prílohe č. 1 (služba 96.09): odporúčame slová „a to len pri strihaní“ nahradiť slovami „súvisiace so strihaním“ (alebo „týkajúce sa strihania“).  	O 	N 	Súčasná formulácia je legislatívne výstižnejšia. 	
MV SR 	K čl. VIII  
K bodu 9: V § 16b ods. 7 žiadame pred slovom „závažné“ doplniť slovo „osobitne“ a na konci nad slovom „živnosti“ doplniť odkaz a v poznámke pod čiarou uviesť: „§ 58 ods. 1 zákona č. 455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení neskorších predpisov.“. 
Dôvodom tejto pripomienky je súlad navrhovaného ustanovenia s § 58 ods. 1 písm. c) živnostenského zákona, kde sú uvedené dôvody obligatórneho zrušenia živnostenského oprávnenia živnostenským úradom. 
 	Z 	A 	 	
MV SR 	K čl. VII 
Článok VII žiadame vypustiť. Zásadne nesúhlasíme so zriaďovaním nových orgánov v oblasti finančnej správy a s ich rozšírenými kompetenciami v oblasti priamych daní podľa návrhu zákona o orgánoch štátnej správy v oblastí daní, poplatkov a colníctva a návrhu zákona o finančnej správe a o pôsobnosti Ministerstva financií Slovenskej republiky v oblasti finančnej správy. 
Žiadame, aby v oblasti priamych daní táto kompetencia patrila len Policajnému zboru, pretože to súvisí s kompetenciami Policajného zboru v oblasti odhaľovania trestných činov páchaných formou organizovanej trestnej činnosti, resp. na úseku boja proti legalizácii príjmov z trestnej činnosti. 
 	Z 	A 	Rozpor odstránený. Po dohode s MV SR upravený návrh novely Trestného poriadku. 	
MV SR 	K čl II  
K bodu 33: V § 49a ods. 5 poslednej vete odporúčame doplniť, že kde zverejňuje vzor tlačiva finančné riaditeľstvo. 
Rovnakú pripomienku máme aj k odseku 7. 

 	O 	A 	Ustanovenie doplnené textom: „na svojom webovom sídle“. 	
MV SR 	K čl. II 
K bodu 7: Upozorňujeme, že poznámka 132a sa prvýkrát uvádza v tomto bode a nie v bode 27.  	O 	A 	Poznámka presunutá z bodu 27 do bodu 7. 	
MV SR 	K čl. II 
K bodu 1: § 2 písm. v) nie je v súlade s bodom 29. Podľa § 48 ods. 1 to môže byť aj organizačná jednotka a vzhľadom aj na bod 38, t. j. na povinnosti vyplývajúce z prechodného ustanovenia. Preto odporúčame v písm. v) doplniť slová „ak tento zákon neustanovuje inak.“. 	O 	A 	Ustanovenie upravené. 
Organizačné jednotky rieši len prechodné ustanovenie s obmedzenou platnosťou. 
 	
MV SR 	K čl I  
K bodom 70 a 71: Sme toho názoru, že ide o závažné porušenie zákona, a preto by pokuta pre obce nemala byť taká nízka.  	O 	A 	Text upravený. 	
MV SR 	K čl. I 
K bodu 61: V poznámke pod čiarou k odkazu 44a) odporúčame na začiatku doplniť slová „“§ 4a a“ z dôvodu definície pojmu „člen skupiny“.  	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MV SR 	K čl. I 
K bodu 36: V § 46 ods. 9 je potrebné na konci písm. b) vypustiť spojku „alebo“.  	O 	N 	Spojka „alebo“ zdôrazňuje, že v zmysle každého z vymenovaných spôsobov dochádza k ukončeniu daňovej kontroly. 	
MV SR 	K čl. I 
K bodu 33: Správne má byť „predloženia“ a nie „preloženia“.  	O 	A 	Text upravený. 	
MV SR 	K čl. I 
K bodu 32: Do § 46 ods. 3 prvej vety žiadame doplniť tieto slová: „alebo ak sa vykonáva daňová kontrola na zistenie oprávnenosti nároku na vrátenie nadmerného odpočtu alebo jeho časti“. 
Žiadame odôvodniť, z akého dôvodu sa navrhuje vypustiť oprávnenie správcu dane začať daňové konanie v tomto prípade, keď doterajšie znenie zákona to umožňovalo. 
 	O 	A 	Navrhované ustanovenie rieši možnosť začať daňovú kontrolu bez oznámenia jej začatia v zákonom ustanovených prípadoch, pričom sa vzťahuje na daňovú kontrolu podľa § 46 odseku 1 a odseku 2 daňového poriadku, kde odsek 2 zahŕňa aj možnosť začať daňovú kontrolu na zistenie oprávnenosti nároku na vrátenie nadmerného odpočtu alebo jeho časti. 	
MV SR 	K čl. I 
K bodu 16: Nie je jasné, prečo vzhľadom na 80. novelizačný bod sa vypúšťa len písmeno d) (a nie aj generálny riaditeľ finančného riaditeľstva)?  	O 	N 	Vzhľadom na vznik funkcie generálneho riaditeľa finančného riaditeľstva, ktoré vznikne spojení daňového riaditeľstva a colného riaditeľstva bolo ponechané písm. b) a vzhľadom na vzniknutú duplicitu v nadväznosti na bod 80 novelizácie sa vypustilo písm. d) 	
MV SR 	K čl. I 
K bodu 10: V § 9 ods. 7 prvej vete je potrebné vzhľadom na znenie § 30 ods. 5 zákona za slovom „adresa“ doplniť slovo „sídla“.  	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MDVaRR SR 	 
K čl. I bod 3 sa nenavrhuje vloženie nového odseku. Odporúčame úpravu textu novelizačného bodu. 	O 	N 	Vzhľadom na vloženie nového odseku 9 v zmysle pripomienok iného pripomienkujúceho subjektu, legislatívno-technická úprava nie je potrebná. 	
MDVaRR SR 	 
K čl. I bod 21 odporúčame slová „Poznámka pod čiarou k odkazu 15 znie:“ nahradiť slovami „Poznámka pod čiarou k odkazu 27a znie:“. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MDVaRR SR 	 
K čl. I bod 35 v poznámke pod čiarou odporúčame slová „v znení zákona č. 490/2010 Z. z.“ nahradiť slovami „v znení neskorších predpisov“. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MDVaRR SR 	 
K čl. I odporúčame bod 64 presunúť za bod 66. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MDVaRR SR 	 
K čl. I bod 66 odporúčame upraviť predmetný odkaz do poznámky pod čiarou. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MDVaRR SR 	 
K čl. I odporúčame upraviť poradie bodu 76 a 77. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MPRV SR 	Čl. VI a VII:  
Vyjadrujeme zásadný nesúhlas s rozšírením pôsobnosti finančnej správy (jej kriminálneho úradu). Zastávame názor, že ide o pôsobnosť orgánov činných v trestnom konaní. 	Z 	A 	 	
MPRV SR 	Čl. 1 bod 1 a 2 
Definícia „iné osoby“ je veľmi všeobecná a neobmedzene rozširuje okruh osôb okolo daňového subjektu, ktorým bude možné ukladať správcom dane povinnosti. 	O 	N 	Novelou daňového poriadku sa ustanovuje povinnosť správcu dane postupovať v súčinnosti nielen s daňovými subjektmi ale aj s inými osobami, a to najmä svedkami a znalcami. Novela v uvedenom bode reflektuje na ustanovenia §25 a novonavrhnutého bodu § 25a daňového poriadku  	
MPRV SR 	Čl. 1 bod 7 a 9:  
Zástupca sa obmedzuje len na daňového poradcu alebo advokáta, nevidíme však dôvod na takéto obmedzenie. 	O 	N 	Navrhované body reflektujú na potrebu odborného zástupcu so znalosťami a praxou v odbore daňového práva, ktoré má daňový poradca alebo advokát.  	
MPRV SR 	Čl. 1 bod 22 a 50: 
Uvedené činnosti je potrebné zabezpečovať v súčinnosti s platcom dane. 

 	O 	N 	Návrh novely daňového poriadku zavádza elektronické doručovanie správcom dane nebolo ako možnosť a nie ako povinnosť, a to vzhľadom na daňové subjekty, ktoré v súčasnosti nemajú možnosť prijímať dokumenty elektronicky. Rovnako sa mení povinnosť správcu dane aj pri preúčtovaní neoznačenej platby na nedoplatky u iného správcu dane na možnosť.  	
MO SR 	K čl. I bodu 3 
Text novelizačného bodu odporúčame upraviť, nakoľko § 3 má len deväť odsekov a nenavrhuje sa vloženie nového odseku, ktorým by sa pôvodný odsek 9 označil ako odsek 10. 

 	O 	N 	Vzhľadom na nový vložený odsek 9, navrhovaná úprava nie je potrebná.  	
MO SR 	K čl. I bodu 15 
Skratku „SR“ odporúčame uviesť do súladu s bodom 8 Prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády Slovenskej republiky. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MO SR 	K čl. I bodu 21 
Číslo "15" v úvádzacej vete poznámky pod čiarou odporúčame nahradiť číslom "27a". V nadväznosti na uvedené zároveň odporúčame označenie poznámky pod čiarou uviesť do súladu s odkazom k poznámke pod čiarou uvedeným v navrhovanom texte. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MO SR 	K čl. I bodu 35 
V poznámke pod čiarou k odkazu 36a odporúčame slová „zákona č. 490/2010“ nahradiť slovami „neskorších predpisov“, nakoľko § 79 ods. 4 zákona č. 222/2004 Z. z. sa novelizuje v čl. V tohto návrhu právneho predpisu. 

 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MO SR 	K čl. I bodom 65 a 66 
Z dôvodu zachovania systematiky vlastného materiálu odporúčame body 65 a 66 presunúť pred bod 64. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MO SR 	K čl. I bodu 77 
Z dôvodu zachovania systematiky vlastného materiálu odporúčame bod 77 presunúť pred bod 76. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MO SR 	K čl. II bodu 2 
V poznámke pod čiarou k odkazu 55 odporúčame na koniec citácie právneho predpisu doplniť slová „v znení zákona č..../2011 Z. z.“, nakoľko § 79 ods. 3 zákona č. 563/2009 Z. z. sa novelizuje v čl. I tohto návrhu právneho predpisu. V nadväznosti na to odporúčame primerane upraviť aj poznámku pod čiarou k odkazu 82 (bod 4) a 146ab (bod 35). 
Uvedené sa primerane vzťahuje aj na čl. III body 4 a 7, čl. V bod 11 a čl. VIII bod 6. 
 	O 	A 	Poznámky pod čiarou upravené. 	
MO SR 	K čl. V bodu 24 
Poznámku pod čiarou k odkazu 33 odporúčame upraviť v súlade s bodom 46 Prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády Slovenskej republiky. 
 	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. VII 
V úvodnej vete odporúčame spojku „a“ nahradiť čiarkou a zároveň za slová „č. 346/2010 Z. z.“ odporúčame vložiť slová „a zákona č. 547/2010 Z. z.“. 
 	O 	A 	Text upravený. 	
MO SR 	K čl. VIII bod 13 
V označení navrhovanej prílohy odporúčame slová „k zákonu č. 289/2010 Z. z.“ nahradiť slovami „k zákonu č. 289/2008 Z. z.“ 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	1. Všeobecne 
d) Je potrebné upozorniť, že novely zákonov o spotrebných daniach a o miestnych daniach je potrebné predložiť vo veľmi krátkom čase vzhľadom na potrebu zabezpečenia dostatočnej legisvakančnej lehoty. 
e) Dôvodová správa pripojená k tomuto zákonu nespĺňa znaky dôvodovej správy, ktoré na ňu kladú legislatívne pravidlá vlády, podľa ktorých by dôvodová správa nemala obsahovať len popis zmeny, ale najmä dôvod jej zavedenia. 
 	O 	A 	Dôvodová správa upravená. 	
MPSVR SR 	K Čl. I 
2. K bodu 3: 
Bod 3 je potrebné nahradiť nasledovným znením: „3. V § 3 ods. 9 sa „Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky (ďalej len „daňové riaditeľstvo“), Colné riaditeľstvo Slovenskej republiky (ďalej len „colné riaditeľstvo“)“ nahrádzajú slovami „Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky (ďalej len „finančné riaditeľstvo“)“. Dôvodom je nesprávne číslovanie. 
 	O 	N 	Vzhľadom na nový vložený odsek 9, legislatívno-technická úprava nie je potrebná. 	
MPSVR SR 	2. K bodu 3: 
Bod 3 je potrebné nahradiť nasledovným znením: „3. V § 3 ods. 9 sa „Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky (ďalej len „daňové riaditeľstvo“), Colné riaditeľstvo Slovenskej republiky (ďalej len „colné riaditeľstvo“)“ nahrádzajú slovami „Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky (ďalej len „finančné riaditeľstvo“)“. Dôvodom je nesprávne číslovanie. 
 	O 	N 	Vzhľadom na nový vložený odsek 9, legislatívno-technická úprava nie je potrebná. 	
MPSVR SR 	5. K bodom 14 a 15 

Pri neustálom rozširovaní subjektov, ktoré sú oprávnené prijímať informácie, ktoré sú predmetom daňového tajomstva, je potrebné zvážiť, či by nebolo vhodnejšie sprístupniť daňové tajomstvo aspoň všetkým štátnym orgánom, keďže ich zamestnanci sú viazaní mlčanlivosťou. 
 	O 	N 	Vzhľadom na dôvernosť informácií, ktoré sú predmetom daňového tajomstva, je potrebné vymedziť orgány, ktoré potrebujú tieto informácie v zmysle plnenia povinností vyplývajúcich z právnych predpisov. Z uvedeného dôvodu je jeho sprístupnenie viazané na oprávnený účel, a teda nemožno ho v súčasnosti bezúčelne na všetky orgány štátnej správy. V prípade, ak niektorý orgán bude potrebovať dôvernú informáciu o daňovom tajomstve, môže o sprístupnenie požiadať. 	
MPSVR SR 	7. K bodu 21 
V navrhovanom texte je odvolávka na poznámku pod čiarou 27a), ktorá však v zákone absentuje. 

 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MPSVR SR 	8. K poznámke 15: 
Text uvedenej poznámky nie je v kontexte s textom zákona, ku ktorému sa poznámka 15 viaže. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MPSVR SR 	9. K bodu 22 
Bod je potrebné vypustiť, pretože pri napĺňaní zámerov eGovernmentu by štátny orgán mal doručovať písomnosti elektronicky vtedy, keď je to možné. Ak to nie je možné, môže postupovať podľa § 30 ods. 2. Ministerstvo financií Slovenskej republiky ako gestor informatizácie spoločnosti musí striktne dodržiavať implementáciu svojich zámerov. 
Pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	Zapracované v texte. 	
MPSVR SR 	10. K bodu 31 
Nie je jasné čo sa rozumie pod slovom „prístup“ a nie je zrejmé, či pri takto uvedenej formulácii by daňový subjekt neporušil ochranu osobných údajov. Odporúčam text upraviť. 
 	O 	N 	Vzhľadom na to, že informácie získané správcom dane pri výkone daňovej kontroly sú predmetom daňového tajomstva. Z uvedeného dôvodu k porušeniu práva na ochranu osobných údajov nemôže dôjsť. 	
MPSVR SR 	11. K bodu 33 
Nie je zrejmé z akého dôvodu správca dane vráti doklady daňovému subjektu v lehote do 30 dní od ukončenia kontroly. Ide o dlhú lehotu a doklady by mali byť vrátené pri ukončení kontroly. 
 	O 	N 	V praxi dochádza k prípadom, kedy správca dane potrebuje mať k dispozícii doklady daňového subjektu aj dlhšie ako 30 dní od predloženia posledného dokladu. V záujme správneho určenia dane pri výkone daňovej kontroly navrhované ustanovenie nachádza svoje opodstatnenie. Zároveň z uvedenej úpravy nevyplýva, že by správca dane v prípade potreby daňového subjektu nebol oprávnený vrátiť zapožičané doklady daňovému subjektu pre navrhovanou lehotou. 	
MPSVR SR 	12. K bodu 34 
Je potrebné vypustiť slová „zapožičané doklady nevydá a“, pretože nie je jasný dôvod, prečo by správca dane do okamihu, keď doklady zničí, ich nemohol daňovému subjektu vydať. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MPSVR SR 	13. K bodu 40 
Ani z dôvodovej správy nie je jasné z akého dôvodu nie je možné podať odvolanie proti rozhodnutiu o uložení predbežného opatrenia. Doterajšiu právnu úpravu považujeme za vyhovujúcu. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MPSVR SR 	14. K bodu 43 až 45 
Je otázne, aký záujem je o údaje, ktoré sú pol roka až jeden a pol roka staré. Môže sa totiž stať, že odklad platenia dane povolený 1. 1. 2011 bude v zoznamoch finančného riaditeľstva aj 30. 6. 2012. V súčasnom stave technického vývoja spoločnosti a pri reforme štátneho orgánu by nemal byť problém zabezpečiť zverejňovanie dostupných údajov s dennou aktualizáciou. Uvedené neplatí pri malých obciach. 
 	O 	ČA 	V zmysle navrhovanej úpravy sa zverejňujú aktualizované zoznamy o povolených úľavách, odkladoch a splátkach. 	
MPSVR SR 	16. K bodu 49 
Navrhovaný novelizačný bod obsahuje duplicitnú textáciu oproti pôvodnému § 54. Ide pravdepodobne o chybu v písaní. Zároveň je však potrebné proces vydávania súhlasu s výmazom z obchodného registra upraviť tak, aby ním nebol zaťažovaný daňový 
subjekt, keďže v tomto procese plní len funkciu doručovateľa medzi dvomi štátnymi orgánmi. Registrový súd by si mal v rámci konania o výmaze vyžiadať stanovisko finančného riaditeľstva elektronicky. Vzhľadom na zlúčenie daňovej a colnej správy a zámer zlúčiť výber daní a cla aj o výber poistného na zdravotné a sociálne poistenie, je potrebné uvažovať o rozšírení podmienok vydania súhlasu aj o neexistenciu pohľadávok po lehote splatnosti na cle a na poistnom. Zároveň je potrebné ponechať pôvodnú časť textu, a to definovanie, že za „daňový nedoplatok považuje aj daňový nedoplatok postúpený podľa § 86, ktorý v čase vydania potvrdenia nezanikol.“ 
 	O 	N 	Vzhľadom na to, že o výmaz daňového subjektu z obchodného registra daňový subjekt žiada z vlastnej iniciatívy, pričom o výmaz daňového subjektu z obchodného registra je obchodný register oznámiť príslušnému správcovi dane podľa zákona č. 530/2003 Z. z. o obchodnom registri a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. Ide o plnenie povinností a preukazovanie náležitostí potrebných pre výmaz daňového subjektu z obchodného registra na jeho žiadosť. 
 	
MPSVR SR 	18. K bodu 51 
Z dôvodovej správy nie je zrejmé z akého dôvodu sa za deň platby pri použití nadmerného odpočtu a vrátení spotrebnej dane podľa § 79 považuje posledný deň lehoty na vrátenie a nie deň, kedy boli skutočne vrátené. 
 	O 	ČA 	Predmetný bod novely daňového poriadku bol zmenený v zmysle pripomienky RUZ a reflektuje na túto pripomienku.  	
MPSVR SR 	19. K bodu 53 
V texte je uvedený pojem „daňové identifikačné číslo“, ktorý daňový poriadok nepozná. Text je potrebné upraviť. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MPSVR SR 	20. K bodu 58 
Navrhovanú zmenu odporúčame realizovať doplnením § 79 ods. 1 tak, že sa bude primerane postupovať podľa § 55 ods. 6, 7 a 9. 
 	O 	ČA 	Navrhovaný bod novely bol vypustený o slová „podľa § 55 ods. 6 a 7“. 	
MPSVR SR 	22. K bodu 64 
Bod je potrebné zaradiť za bod 66. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MPSVR SR 	23. K bodu 76 
Bod je potrebné zaradiť za bod 77. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MPSVR SR 	Čl. II - 25. K bodu 1 
a) V navrhovanom § 2 písm. u) je potrebné text za bodkočiarkou vypustiť a vložiť do ustanovení, ktoré upravujú preddavok, pretože v ustanovení o pojmoch nie je možné ukladať povinnosti. Zároveň je potrebné z tohto textu vypustiť slová „miestne príslušnému“, pretože zámerom Koncepcie reformy daňovej a colnej správy s výhľadom zjednotenia výberu daní, cla a poistných odvodov, ako aj procesov nastavených v daňovom poriadku je, aby sa platby na daň platili na jeden účet. 
Pripomienka je zásadná. 
 	Z 	ČA 	Ustanovenie upravené tak, aby sa v základných pojmoch neukladali povinnosti. 
Miestna príslušnosť sa nevypúšťa, pretože je ustanovená v § 7 daňového poriadku. 
 	
MPSVR SR 	Čl. II 25. K bodu 1: b) 
b) V navrhovanom § 2 písm. v) je potrebné vypustiť slová „majetkovo za ne zodpovedá“, pretože právny poriadok nepozná majetkovú zodpovednosť. Obsahovo rovnaký inštitút je ručenie, v tomto prípade by šlo o zákonné ručenie. Pri platiteľovi dane však nie je potrebné uvádzať ani zodpovednosť ani ručenie za záväzok daňovníka, pretože zraziť a odviesť daň sú primárne záväzky platiteľa dane a nie úkony vykonávané v mene a na účet daňovníka, hoci je tým skonzumovaná aj povinnosť daňovníka zaplatiť daň. 	O 	N 	Ustanovenie prevzaté zo zákona č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov.  	
MPSVR SR 	K bodu 27 
V navrhovanom § 43a ods. 1 je potrebné slová „zaslať a odoslať“ nahradiť slovom „doručiť“, ktoré zahŕňa navrhované pojmy a je zaužívané v legislatívnej praxi. 
 	O 	A 	Ustanovenie upravené. 	
MPSVR SR 	K bodu 33 
a) Navrhovaný text nezohľadňuje zámery vlády, ktoré sú premietnuté do uznesení vlády, nevyžadovať od subjektov splnenie tých povinností, ktoré je možné získať z iných orgánov štátnej správy. Údaje o povolení na podnikanie alebo oprávnenia na podnikanie je možné získať z Ministerstva vnútra Slovenskej republiky. Pritom tieto údaje sú súčasťou podkladov získavaných na jednotných kontaktných miestach. Z tohto dôvodu žiadam vylúčiť tú časť textu § 43a, ktorý spôsobuje administratívne zaťaženie daňových subjektov. 
Pripomienka je zásadná. 
 	Z 	ČA 	Ustanovenie upravené v nadväznosti na zákon č. 530/2003 Z. z. o obchodnom registri a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. 
Podľa zákona č. 563/2009 je proces registrácie rozhodovacím procesom, a preto o registrácii na DÚ nemôže rozhodnúť iný orgán. 
Do kategórie príjmov z podnikania na účely registrácie z dôvodu začatia vykonávania podnikateľskej činnosti a tým aj vzniku daňovej povinnosti, patria aj iné druhy príjmov ako tie, ktoré sú dosahované na základe živnostenského oprávnenia. Ide napr. o príjmy spoločníkov pozemkových spoločenstiev, príjmy lekárov, zubárov, daňových poradcov, advokátov, ktorým licencie, osvedčenia na výkon ich činnosti vydávajú príslušné komory, resp. iné organizácie určené osobitnými predpismi zaoberajúcimi sa týmito činnosťami. Zároveň v niektorých prípadoch (napr. lekári) len vydaním licencie nevzniká aj automatická povinnosť registrácie príslušnému daňovníkovi a preto nie je možné plošne hovoriť o odbremenení povinných osôb od ich povinnosti registrácie. Povolenia na oprávnenie a podnikanie registrované na Ministerstve vnútra sa dotýkajú len úzkeho okruhu príjmov z podnikania a to vykonávania činnosti len na základe živnostenských oprávnení. 
 	
MPSVR SR 	K Čl. IX - 30. K bodu 3 - a) 
a) Podľa navrhovanej úpravy budú vo finančnej správe existovať tri druhy organizačných zložiek pobočka, stanica a kontaktné miesto. Okrem toho, že rozdiel medzi kontaktným miestom a stanicou nie je jasný, uvedené je v rozpore so zámermi koncepcie. 

 	O 	N 	Zmena súvisí s transformáciou koncepcie s cieľom vytvorenia najvhodnejších druhov organizačných zložiek reflektujúcich proklientskosť. 	
MPSVR SR 	31. K Čl. X 
Podľa legislatívnych pravidiel vlády nie je možné, aby časť zákona nadobudla účinnosť skôr ako celý zákon. Zároveň je v ustanovení pravdepodobne chybné označenie článkov, ktorých účinnosť má byť posunutá. 
Pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	Text prepracovaný.  	
MPSVR SR 	32. K doložke vplyvov: 
a) Vo vplyvoch na podnikateľské prostredie sa uvádza v bode 3.3, že systém samozdanenia pri dovoze nebude mať vplyv na administratívne náklady platiteľov dane. Podľa nášho názoru bude mať pozitívny vplyv (napr. zníženie počtu platieb). 
b) Vplyvy na informatizáciu spoločnosti: 
• Projekt eLearning uvádzaný v bode 6.4 bol ukončený skončením testovacej prevádzky a je v produktívnej prevádzke. Z tohto dôvodu nemôžeme hovoriť o projekte. 
• Vo vplyvoch pri bode 6.9 sa uvádza, že sa zriaďuje elektronická podateľňa, pričom túto má k dispozícii už v súčasnosti tak daňová, ako aj colná správa, zriaďuje sa osobná internetová zóna, zavádza sa elektronický výpis z osobného účtu daňového subjektu apod. Ani jedna z uvedených činností nesúvisí s predloženým návrhom zákona, nakoľko tieto ustanovenia nie sú novými ustanoveniami predkladanej novely daňového poriadku a rieši sa len posun účinnosti ich implementácie. 
• Bod 6.13 bude možné posúdiť po zosúladení so zákonom č. 275/2006 Z. z. v znení neskorších predpisov. 
Pripomienky sú zásadné. 

 	Z 	A 	Text upravený. 	
MŽP SR 	k § 60 ods. 6 
v § 60 odsek 6 v poslednej vete sa vypúšťajú slová „ a generálnemu riaditeľovi colného riaditeľstva“, ktoré navrhujeme nahradiť novou vetou „Námietku zaujatosti nemožno podať voči prezidentovi finančného riaditeľstva“. 	O 	N 	Vzhľadom na bod 80 návrhu novely daňového poriadku generálny riaditeľ DR SR bude nahradený prezidentom FR SR od 01.01.2011. Z uvedeného dôvodu sa vypúšťa nadbytočná úprava k generálnemu riaditeľovi CR SR. 	
MŽP SR 	k § 3 
v § 3 sú uvedené odseky 1 až 9 a nie aj odsek 10 	O 	N 	Vzhľadom na vyloženie nového odseku 9, nie je potrebná zmena návrhu novely v zmysle tejto pripomienky.  	
MŠVVaŠ SR 	K Čl. 1 bodu 3 
Navrhovaný novelizačný bod je zmätočný, vzhľadom na skutočnosť, že § 3 nemá 10 odsekov. Odporúčame jeho úpravu. 	O 	N 	Vzhľadom na vyloženie nového odseku 9, nie je potrebná zmena návrhu novely v zmysle tejto pripomienky. 	
MŠVVaŠ SR 	K Čl. 1 bodu 66 
Navrhované znenie odporúčame zosúladiť s bodom 21 a 22 prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MŠVVaŠ SR 	K Čl. 1 bodu 15 
V § 11 ods. 6 navrhujeme vložiť nové písmeno aj) v znení: 
„aj) Ministerstvu školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky na účely plnenia úloh podľa osobitného predpisu,19b)“. 

„Poznámka pod čiarou k odkazu 19b znie: 
19b) Zákon č. 185/2009 Z. z. o stimuloch pre výskum a vývoj a o doplnení zákona č. 595/2003 Z.z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov v znení zákona č. 40/2011 Z. z.“. 
V súvislosti s touto úpravou je potrebné pôvodne navrhované písm. aj) označiť ako ak) a zároveň upraviť znenie poznámky pod čiarou k odkazu 19a). 

Odôvodnenie: 
Vzhľadom na kontrolu použitia stimulov vykonávanú Ministerstvom školstva, vedy, výskumu a športu SR podľa § 11 zákona č. 185/2009 Z. z. je potrebné prelomenie daňového tajomstva aj voči Ministerstvu školstva. V poznámke pod čiarou k odkazu 19a) je zákon č. 185/2009 Z. z. uvedený, ale vo vzťahu k Ministerstvu hospodárstva SR, ktoré však vo vzťahu k poskytovaniu stimulov podľa zákona č. 185/2009 Z. z. nevykonáva žiadnu pôsobnosť. 
 	Z 	A 	Zapracované v texte. 	
ŠÚ SR 	K čl. I bod 3 
Odporúčame v § 3 upraviť text, nakoľko nebol vložený nový odsek a pôvodný odsek 9 nebol označený ako odsek 10. 

 	O 	N 	Vzhľadom na to, že bol vložený nový odsek 9, navrhovaná legislatívno-technická úprava nie je potrebná. 	
ŠÚ SR 	K čl. I bod 66 
Odporúčame vypustiť text za slovom „podľa“ nahradiť ho slovami „osobitného predpisu.x)“ a Poznámka pod čiarou k odkazu x) znie: „x) § 26 zákona č. 231/1999 Z. z. o štátnej pomoci v znení neskorších predpisov.“. 

 	O 	N 	Navrhovaný bod novely preberá právnu úpravu zo zákona č. 255/1995 Z. z. exekučný poriadok v znení neskorších predpisov. 	
ŠÚ SR 	K čl. I body 76 a 77 
Odporúčame zameniť poradie bodov 76 a 77. 

 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
ŠÚ SR 	K čl. II bod 6 
Odporúčame upraviť text, nakoľko sa vypúšťa aj odkaz 122. 

 	O 	A 	Ustanovenie upravené. 	
ŠÚ SR 	K čl. II bod 13 
Odporúčame znenie bodu nahradiť textom „V § 34 ods. 8 sa nad slovami „správcovi dane“ vypúšťa odkaz 129 vrátane poznámky pod čiarou“. 
 	O 	A 	Ustanovenie upravené. 	
ŠÚ SR 	K čl. II bod 28 
Odporúčame poznámku o vypustení odkazu 136b uviesť v samostatnom bode takto: „V § 45 ods. 4 sa nad slovami „úrokový príjem“ vo všetkých tvaroch, vypúšťa odkaz 136b vrátane poznámky pod čiarou.“ 
 	O 	A 	Ustanovenie upravené. 	
ŠÚ SR 	K čl. X 
Odporúčame účinnosť zosúladiť s bodom 62 prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. 

 	O 	A 	Text upravený. 	
ÚNMS SR 	čl. VIII bod 9 
Formulácia správneho deliktu v navrhovanom § 16a písm. x) "neoznámi daňovému úradu servisnej organizácie zistenie poškodenia plomby alebo chýbanie plomby..." sa javí ako nezrozumiteľná, preto dávame na zváženie jej úpravu. 	O 	A 	 	
ÚPV SR 	Čl.I, bod 15 
V písmene ai) odporúčame skratku "SR" nahradiť slovami "Slovenskej republiky". 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
ÚPV SR 	Čl.I, bod 64 až 66, bod 76 až 77  
Odporúčame upraviť poradie jednotlivých novelizačných bodov v nadväznosti na paragrafy zákona č. 563/2009 Z. z., ktoré novelizujú. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
ÚPV SR 	Čl.V, bod 12 
V nadväznosti na vznik Finančného riaditeľstva odporúčame v § 55g ods. 1 nahradiť slová "Daňové riaditeľstvo" slovami "Finančné riaditeľstvo". Obdobne odporúčame postupovať aj v prípade § 55f. (Čl. V neobsahuje novelizačný bod, ktorým sa v celom texte nahrádzali slová "Daňové riaditeľstvo" alebo slová "Colné riaditeľstvo" slovami "Finančné riaditeľstvo" tak, ako to obsahuje napr. čl. I, čl. IV, čl. VI, čl. VIII.) 	O 	N 	Ustanovenie, na základe ktorého sa vo všeobecne záväzných právnych predpisoch pod pojmom „Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky“ rozumie „Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky“, je uvedené v § 13 ods. 1 návrhu zákona o orgánoch štátnej správy v oblasti daní, poplatkov a colníctva, pri ktorom sa navrhuje účinnosť 1. januára 2012.  	
ÚPV SR 	Čl.VI, bod 12 
V § 9 ods. 8 odporúčame nahradiť slová "riaditeľ colného úradu" slovami "prezident finančného riaditeľstva" a nie len slovom "prezident". /V navrhovanom znení § 4 (bod 6) sú tiež uvedené slová "prezident finančného riaditeľstva"./ 	O 	A 	Text doplnený. 	
NBS 	 
K čl. I 
1. Znenie čl. I bodu 33 navrhujeme upraviť takto: „33. V § 46 ods. 6 sa slová „od predloženia...“ nahrádzajú slovami „od ukončenia...“. 

2. V znení čl. I bodu 34 je potrebné slovo „stanovenej“ nahradiť slovom „ustanovenej“. 

3. V znení čl. I bodu 38 je potrebné slová „výpisy z bankových účtov“ nahradiť slovami „výpisy z účtov vedených v bankách“; ide o zosúladenie napríklad s § 55 a § 67 ods. 2 platného znenia zákona. 

4. Do čl. I návrhu zákona je potrebné doplniť nový bod 50 s takýmto znením: „50. V § 55 ods. 3 sa slová „v banke mimo územia Slovenskej republiky“ nahrádzajú slovami“ v zahraničnej banke“; nadväzne je potrebné upraviť číslovanie nasledujúcich bodov. 
Zároveň je potrebné v článku I prečíslovať nasledujúce body. 
Doplnenie čl. I o takýto nový bod 50 je potrebné vzhľadom na terminológiu zavedenú zákonom o bankách, ktorý dôsledne rozlišuje medzi pojmom „banka“ a pojmom „zahraničná banka“, pričom banka musí mať vždy sídlo na území Slovenskej republiky (pričom nemôže exitovať „banka nemôže byť mimo územia Slovenskej republiky“). 

5. V znení bodu 57 je potrebné slová „V § 68 sa slová“ nahradiť slovami „V § 68 ods.1 sa slová“. 

6. Do čl. I návrhu zákona je potrebné doplniť nový bod 79 s takýmto znením: „79. V § 167 za slovami „zákona č. 466/2009 Z. z.“ sa slovo „a“ nahrádza čiarkou a na konci sa pripája čiarka a tieto slová: „zákona č. 563/2009 Z. z., zákona č. 52/2010 Z. z., zákona č. 136/2010 Z. z. a zákona č. 494/2010 Z. z.“.. 
Zároveň je potrebné v článku I prečíslovať nasledujúce body. 
Doplnenie čl. I o takýto nový bod 79 je potrebné preto, aby v zrušovacom ustanovení § 167 novelizovaného zákon č. 563/2009 Z. z. boli popri zrušovanom zákone SNR č. 511/1992 Zb. v znení neskorších predpisov uvedené (zrušené) aj všetky doterajšie novely zákona SNR č. 511/1992 Zb. 

 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
NBS 	 
K čl. II 
1. V znení čl. II bodu 33 v § 49a ods. 7 je potrebné slová „v prospech bankového účtu fyzickej osoby, v oznámení sa uvedie aj jeho číslo a názov banky “ nahradiť slovami „na účet fyzickej osoby zriadený v banke alebo pobočke zahraničnej banky94)“, v oznámení sa uvedie aj číslo účtu a názov banky alebo pobočky zahraničnej banky“; ide o zosúladenie napríklad s § 43 ods. 3 a § 50 ods. 6, 7, 13 platného znenia zákona. Navrhnutý text odseku 7 od slov „Úrokovým príjmom sa rozumie“ až do konca je potrebné uviesť ako samostatný odsek 8 a nadväzne je potrebné upraviť číslovanie nasledujúcich odsekov. 

2. Do čl. II návrhu zákona je potrebné doplniť nový bod, ktorým sa upraví § 43 ods. 14 alebo iné ustanovenie zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorích predpisov tak, aby sa pri daňovoprávnej regulácii vytvorili adekvátne legislatívne predpoklady na vykonávanie dočasných zabezpečovacích prevodov práva k cenným práva tvoriacim zábezpeku pri menovo-finančných transakciách, ktoré v rámci ESCB a Eurosystému vykonáva NBS s komerčnými bankami ako obchodníkmi s cennými papiermi. 

 	O 	A 	1. Ustanovenie upravené. 
2. Neprihliada sa - nad rámec vyvolaných zmien. 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. I bod 3 
Upozorňujeme predkladateľa, že ustanovenie § 3 zákona č. 563/2009 Z. z. neobsahuje odsek 10, v ktorom sa navrhuje vykonať zmeny. 
 	O 	N 	Vzhľadom na nový vložený odsek 9, navrhovaná legislatívno-technická úprava nie je potrebná. 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. I bod 21 
Vzhľadom na skutočnosť, že v § 26 ods. 15 sa zavádza odkaz na poznámku pod čiarou 27a, je potrebné upraviť znenie tejto poznámky pod čiarou a nie poznámky pod čiarou k odkazu 15. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. I bod 27 
Z návrhu zákona ani dôvodovej správy nie je zrejmé prečo sa právomoc správcu dane vzťahuje iba na podnikateľa s trvalým pobytom alebo sídlom mimo územia Slovenskej republiky. Zákon by mal podnikateľom zabezpečovať rovnaké postavenie a rovnaké zaobchádzanie aj pokiaľ ide o následky nesplnenia si zákonom ustanovenej povinnosti. Úprava možnosti zabezpečenia tovaru iba vo vzťahu k podnikateľom s trvalým pobytom alebo sídlom mimo územia Slovenskej republiky by mohla mať za následok nerovnaké zaobchádzanie, ktoré by v prípade podnikateľov s trvalým pobytom alebo sídlom v iných členských štátoch Európskej únie odporovalo požiadavkám nediskriminácie a rovnakého zaobchádzania a základným princípom vnútorného trhu tak, ako sú vyjadrené v Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. I bod 64 
Novelizačný bod 64 je potrebné z hľadiska chronológie novelizovaných ustanovení presunúť až za novelizačný bod 66 a následne novelizačné body prečíslovať. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. I bod 77 
Novelizačný bod 77 je potrebné z hľadiska chronológie novelizovaných ustanovení presunúť pred novelizačný bod 76 a následne novelizačné body prečíslovať. Súčasne je potrebné v súvislosti so zmenou navrhovanou v § 156 upraviť odkaz na odsek 10 v § 156 ods. 2. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. I bod 79 
Pri citácii smernice 2010/24/EÚ žiadame vypustiť slová „(kodifikované znenie)“, keďže smernica 2010/24/EÚ nie je kodifikovaným znením a uvedené slová nie sú súčasťou jej názvu. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. II bod 33 
V osobitnej časti dôvodovej správy sa pri novelizačnom bode 33 uvádza, že vkladaný § 49a ods. 7 sa týka implementácie smerníc Európskej únie. Žiadame konkrétne uviesť, o ktoré ustanovenia ktorých smerníc ide tak, aby bolo možné posúdiť správnosť tejto implementácie. 
 	O 	A 	Dôvodová správa upravená. 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. II bod 40 
Pri citácii smernice 2003/48/ES v názve príloh č. 4 a 5 k zákonu č. 595/2003 Z. z. žiadame za slovami „smernici Rady“ vypustiť skratku „č.“. 

Súčasne žiadame v názve prílohy č. 5 k zákonu č. 595/2003 Z. z. spresniť, že medzi ES a tretími štátmi neboli uzatvorené dohody o pristúpení k smernici 2003/48/ES, ale dohody upravujúce opatrenia rovnocenné s tými, ktoré sú ustanovené v smernici Rady 2003/48/ES o zdaňovaní príjmu z úspor v podobe výplaty úrokov. Rovnako sa domnievame, že aj v prípade závislých území uvedených v prílohe č. 4 nemožno hovoriť o ich pristúpení k smernici 2003/48/ES na základe dohody so Slovenskou republikou, ale iba o prijatí opatrení, ktoré sú v súlade alebo rovnocenné s tými, ktoré sú ustanovené v smernici Rady 2003/48/ES. 
 	O 	A 	Ustanovenie upravené. 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. III bod 1 
Podľa navrhovaného znenia § 2 písm. g) zákona č. 199/2004 Z. z. colným orgánom je Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky, colný úrad a kriminálny úrad finančnej správy, ak plnia úlohy podľa colných predpisov, pričom sa odkazuje na čl. 4 bod 3 nariadenia (EHS) č. 2913/92 v platnom znení. Toto ustanovenie nariadenia (EHS) č. 2913/92 obsahuje definíciu colného orgánu na účely nariadenia. Odkaz sa však viaže na pojem „colné predpisy“, preto by v poznámke pod čiarou k odkazu 2aa mali byť uvedené tieto predpisy, nie iba ustanovenie nariadenia, ktoré definuje pojem colný orgán. 
Súčasne je potrebné v súlade s bodom 5 prílohy č. 3 k Legislatívnym pravidlám vlády Slovenskej republiky v skrátenej citácii nariadenia (EHS) č. 2913/92 vypustiť slovo „Rady“. 
 	O 	A 	Poznámka pod čiarou k odkazu 2aa vypustená.  	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. VI bod 12 
V novelizačnom bode 12 je potrebné spresniť o akého prezidenta ide (prezident finančného riaditeľstva). 
 	O 	A 	Text upravený. 	
OAP SVL ÚV SR 	K doložke zlučiteľnosti 
Bod 4 doložky zlučiteľnosti žiadame upraviť v súlade s prílohou č. 1 k Legislatívnym pravidlám vlády Slovenskej republiky a v písmene b) uviesť lehotu určenú na predloženie návrhu právneho predpisu na rokovanie vlády podľa určenia gestorských ústredných orgánov štátnej správy zodpovedných za transpozíciu smerníc a vypracovanie tabuliek zhody k návrhom všeobecne záväzných právnych predpisov. 
 	O 	A 	Doložka upravená 	
OAP SVL ÚV SR 	K tabuľke zhody k smernici 2010/24/EÚ 
Z predloženej tabuľky zhody nie je zrejmé v ktorom právnom predpise budú transponované zvyšné ustanovenia smernice 2010/24/EÚ. Túto informáciu žiadame uviesť a v prípade ak aj iné ustanovenia smernice 2010/24/EÚ budú transponované už existujúcimi ustanoveniami zákona č. 563/2009 Z. z. (tak ako tomu bolo v prípade zrušovanej smernice 2008/55/ES v súvislosti s výkonom daňovej exekúcie) je potrebné uviesť ich v tabuľke zhody. 
 	O 	A 	V tabulke zhody je uvedené, že ostatné ustanovenia predmetnej smernice budú transponovane v zákone č. 466/2009 Z. z. 	
NKÚ SR 	bodom 7 a 11 
Navrhujeme ponechať pôvodné znenie § 9 ods. 3 a § 10, nakoľko navrhované zmeny vylučujú možnosť zastupovať viaceré daňové subjekty inými zástupcami ako daňovými poradcami alebo advokátmi. Napr. živnostníci, vykonávajúci účtovníctvo pre viaceré daňové subjekty, by boli vo výkone svojej činnosti navrhovaným znením obmedzovaní v zastupovaní viacerých daňových subjektov. Podotýkame, že podľa dôvodovej správy k bodu 11 sa navrhuje oprávnenie zastupovať viacero daňových subjektov, ale z navrhovaného znenia § 10 vyplýva, že zástupca, s uvedenými výnimkami, môže zastupovať len jeden daňový subjekt.  	O 	N 	Navrhované body reflektujú na potrebu odborného zástupcu so znalosťami a praxou v odbore daňového práva, ktoré má daňový poradca alebo advokát.  	
GP SR 	1. K Čl. I – bod 3 (§ 3 ods. 10) 
Odporúčame text upresniť, nakoľko § 3 má len 9 odsekov. 	O 	N 	Vzhľadom na vloženie nového odseku 9, legislatívno-technická úprava nie je potrebná. 	
GP SR 	2. K Čl. I – bod 15 /§ 11 ods. 6 písm. ai)/ 
Odporúčame skratku „SR“ vypísať. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
GP SR 	3. K Čl. I – bod 21 (§ 26 ods. 15) 
Odporúčame správne očíslovať poznámku pod čiarou – správne má byť „27a“. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
GP SR 	4. K Čl. I – bod 65 a 66 (§ 87 ods. 4 a 88 ods. 2) 
Odporúčame tieto body vložiť pred bod 64. 

Táto pripomienka platí aj pre bod 77. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
KOZ SR 	medzirezortné pripomienkové konanie k materiálu číslo: MF/10684/2011-76  
KOZ SR nemá pripomienky k predmetnému návrhu. 	O 	A 	 	
RUZ 	1. Všeobecná pripomienka 
RÚZ navrhuje zaviesť do zákona o DPH princíp samozdanenia („reverse charge system“) v prípade tuzemských dodávok. 
RÚZ považuje túto pripomienku za zásadnú a trvá na nej 
Zdôvodnenie predloženej pripomienky: 
Toto opatrenie opäť znižuje riziko čerpania prostriedkov štátneho rozpočtu cez odpočítanie DPH bez adekvátnych odvodov DPH do tohto rozpočtu. U nás sa aplikuje tento systém zatiaľ iba na kovový odpad a kovový šrot a prevod emisných kvót skleníkových plynov. Bolo by vhodné dopracovať uvedenú novelu a zapracovať do nej mechanizmus "reverse- charge" na všetky vnútorné slovenské dodávky pre platiteľov etablovaných v SR. Tento systém už pred naším vstupom do EÚ realizovali a dodnes realizujú aj v Belgicku a s účinnosťou od 01.04.2011 bol tento systém zavedený aj v Poľsku. 
 	Z 	N 	Smernica Rady 2006/112/ES (články 198, 199 a 199a) o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (ďalej len „smernica o DPH“) umožňuje členským štátom zaviesť tuzemský reverse charge mechanizmus pri vybraných dodaniach tovaru a služieb. 
Vzhľadom na to, že ide o dobrovoľné ustanovenia, Slovenská republika využila tieto ustanovenia smernice o DPH a zaviedla do svojej národnej legislatívy v oblasti DPH vnútrozemský reverse charge pri určitých dodaniach tovarov a služieb, akými sú obchodovanie so zlatom, s kovovým odpadom a šrotom a pri prevode emisných kvót skleníkových plynov. V súvislosti so stratégiou zameranou na boj proti podvodom sa plánuje zavedenie vnútrozemského reverse charge aj pri iných dodaniach tovarov a služieb, avšak len v rozsahu, v akom je to povolené v spomínaných článkoch smernice o DPH. 
V prípade, že členský štát chce zaviesť vnútrozemskýreverse charge pre iné dodanie tovaru a služieb, ako je uvedené v uvedených článkoch smernice o DPH, musí požiadať o udelenie výnimky (derogácie) podľa článku 395 smernice o DPH. Proces udeľovania výnimiek pre vnútrozemský reverse charge na rôzne dodania tovarov a služieb nie je jednoduchý (na pôde Rady EÚ môže trvať aj takmer 9 mesiacov), pretože hlavným argumentom proti takýmto výnimkám je narušenie jednotného trhu EÚ. 
Mechanizmus reverse charge by predstavoval riešenie systému podvodov tzv. karusel, avšak tento mechanizmus by musel fungovať povinne vo všetkých členských štátoch, s posilnením kontrolných mechanizmov. V súčasnosti sa o tejto problematikei diskutuje aj v rámci strategického materiálu „Green Paper on Future of VAT“. 
 	
RUZ 	Čl. I 
B. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa v § 3 ods. 8 sa za slovné spojenie „daňové subjekty“ vkladajú slová „a iné osoby“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme do zásady rovnosti daňových subjektov doplniť aj „iné osoby“, ktoré daňový poriadok definuje v § 4 ods. 2 písm. d). Ide o také osoby ako napr. svedkovia, znalci, audítori, tlmočníci, ručitelia atď. Uvedené „iné osoby“ by mali mať rovnaké práva a povinností pri správe daní ako daňové subjekty. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
RUZ 	Čl. I 
C. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa v § 3 sa za ods. 10 vkladá ods. 1, ktorý znie: 
„(11) Správca dane podľa možností vychádza daňovým subjektom a iným osobám v ústrety. Zamestnanec správcu dane je povinný vyvarovať sa pri správe daní nezdvorilostí.“. 
Odôvodnenie: Navrhované ustanovenie vnáša do daňového poriadku klientsky prístup. Na základe navrhovaného ustanovenia má správca dane povinnosť vychádzať osobám zúčastneným na správe daní v ústrety a vyvarovať sa nezdvorilostí. Navrhované ustanovenie má značnú podobnosť a úzky vzťah so zásadou súčinnosti. 
 	Z 	A 	Zapracované v texte. 	
RUZ 	Čl. I 
D. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa v § 3 sa za ods. 11 vkladá ods. 12, ktorý znie: 
„(12) Správca dane poskytne daňovým subjektom a iným osobám v súvislosti so svojim úkonom primerané poučenie o ich právach a povinnostiach, ak tak stanoví zákon alebo je to vzhľadom k povahe úkonu potrebné.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme do daňového poriadku ustanovením v ods. 12 zaviesť oboznamovaciu zásadu. Poučenie správcu dane bude smerovať k oboznámeniu daňových subjektov a iných osôb s možnosťami vývoja ďalšieho konania a pre tieto účely ich patrične správca dane oboznámi s ich právami a povinnosťami. 
 	Z 	ČA 	Zákon v každom ustanovení, kde je to potrebné ustanovuje povinnosť a oprávnenie správcu dane ako i daňových subjektov.  	
RUZ 	Čl. I 
E. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa v § 3 sa za ods. 12 vkladá ods. 13, ktorý znie: 
„(13) Správca dane postupuje bez zbytočných prieťahov.“. 
Odôvodnenie: Na základe navrhovanej zásady rýchlosti konania v ods. 13 by mal správca dane vždy dbať na to, aby pri správe daní nevznikali zbytočné prieťahy, pretože správcovi dane sú dané rozsiahle právomoci, s ktorými dokáže zabezpečiť hladký priebeh správy daní a to aj proti vôli daňových subjektov a iných osôb. Pojem prieťahy použitý v navrhovanom ustanovení nemožno pritom stotožňovať s pojmom nečinnosť (v §66). Prieťahy sú pojmom širším, zahŕňajú aj neúčelnú činnosť správcu dane. Ak bude správca dane vykonávať úkony, o ktorých je pred ich prevedením známe, že nemôžu viesť k cieľu, daňový subjekt by mal možnosť brániť sa proti takémuto konaniu poukázaním na porušenie navrhovanej zásady daňového konania. 
 	Z 	A 	Zapracované v texte. 	
RUZ 	Čl. I 
F. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa v § 3 sa za ods. 13 vkladá ods. 14, ktorý znie: 
(14) Správca dane dbá na to, aby pri rozhodovaní skutkovo zhodných alebo podobných prípadov nevznikali neodôvodnené rozdiely.“. 
Odôvodnenie: Prostredníctvom ods. 14 navrhujeme do daňového poriadku zaradiť zásadu legitímneho očakávania, ktorá je podľa ustálenej judikatúry jedným zo znakov právneho štátu. Na základe tejto zásady správca dane postupuje tak, aby skutkovo podobné prípady boli rozhodované rovnako. Správca dane by mal mať sám zo svojej vlastnej činnosti vedomie o svojich rozhodnutiach. Sám by tak mal byť schopný zaisťovať, aby v jeho rozhodnutiach nevznikali neodôvodnené rozdiely. V opačnom prípade bude dochádzať k zbytočným sporom medzi správcom dane a daňovým subjektom, ktoré vedú k ďalšiemu vynakladaniu finančných prostriedkov, času a zbytočným zaťažovaním oboch strán bránia zefektívneniu správy daní. 
 	Z 	ČA 	Navrhovaný pojem „skutkovo podobný prípad“ predstavuje vágny pojem, v zmysle ktorého by bol správca dane povinný rozhodovať v podobných prípadoch zhodne napriek skutočnosti, že jednotlivé prípady sa síce môžu skutkovo podobať, avšak ich právna stránka má odlišný charakter. 	
RUZ 	Čl. I 
G. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa v § 4 sa za ods. 2 vkladajú ods. 3 a 4, ktoré znejú: 
„(3) Zamestnanec správcu dane preukazuje svoje oprávnenie k úkonom pri správe daní služobným preukazom, pokiaľ tak stanoví zákon, prípadne iným spôsobom. 
(4) O tom, kto je v danej veci zamestnancom správcu dane, sa spíše úradný záznam a správca dane o tom daňový subjekt a inú osobu na požiadanie informuje. Zamestnanec správcu dane na požiadanie daňového subjektu alebo inej osoby oznámi svoje meno, priezvisko, služobné alebo obdobné označenie a organizačný útvar správcu dane, v ktorom je zaradený.“. 
Odôvodnenie: Keďže je právomoc zamestnancov správcu dane v rámci správy daní rozsiahla, je namieste povinnosť zamestnanca správcu dane stanovená v ods. 3 preukázať svoje oprávnenie zahájiť a viesť konanie, či oprávnenie požadovať po daňovom subjekte splnenie určitej výzvy. Pokiaľ bude správcom dane napr. obec, ktorého pracovníci nemajú zákonom stanovenú povinnosť mať služobný preukaz, budú povinný preukázať svoju právomoc iným spôsobom, napr. poverením nadriadeného. 
Vzhľadom na to, aby bolo možné uplatňovať novú zásadu vnímania verejnej správy ako služby (tzv. pro/klientsky prístup) slúži navrhované ustanovenie v ods. 4. Identifikácia konkrétneho zamestnanca správcu dane, ktorá v konaní uskutočnila určitý úkon bude možná zo spisu; správca dane bude povinný spísať o tejto skutočnosti úradný záznam. Prakticky je identifikácia zamestnanca správcu dane využiteľná 
- v prípade pochybnosti o nezaujatosti zamestnanca správcu dane alebo 
- v prípade, že sa zamestnanec príslušného orgánu zúčastní daňového konania v tej istej veci ako zamestnanec orgánu iného stupňa, a tiež pre vyvodenie zodpovednosti a postihu pre konkrétne identifikovateľného zamestnanca správcu dane. 
 	Z 	N 	Daňový poriadok ustanovuje prípady, v ktorých sa zamestnanec správcu dane preukazuje služobným preukazom. Súčasná právna úprava je v uvedenom zmysle postačujúca. Spisovanie úradného záznamu o tom, kto je zamestnancom správcu dane, predstavuje zbytočnú administratívnu záťaž správcu dane aj vzhľadom na to, že pri každom vykonanom a spísanom úkone zo strany správcu dane je zamestnanec správcu dane jednoznačne označený.  	
RUZ 	Čl. I 
H. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa v § 9 sa za ods. 10 vkladajú ods. 11 a 12, ktoré znejú: 
„(11) Daňový subjekt alebo jeho zástupca si môže ku konaniu vziať odborného konzultanta. 
(12) Pokiaľ odborný konzultant marí konanie, môže správca dane, ak konanie nevedie alebo by neviedlo k náprave ani k uloženiu pokuty, rozhodnutím vylúčiť odborného konzultanta z ďalšieho konania.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme zaviesť do daňového poriadku novú osobu – odborného konzultanta z dôvodu zlepšenia postavenia daňového subjektu v rámci správy daní. Účelom prítomnosti odborného konzultanta je možnosť daňového subjektu v rámci konania pred správcom dane konzultovať určité otázky odborného charakteru. Odborný konzultant má právo byť prítomný pri konaní daňového subjektu a správcu dane v prípade, že ho daňový subjekt na toto konanie prizve. Povinnosť odborného konzultanta je nemariť konanie so správcom dane a zachovávať daňové tajomstvo. 
 	O 	N 	Navrhovaná úprava jednoznačne nedefinuje úlohy ani postavenie odborného konzultanta. Odborné otázky sú riešené prostredníctvom znaleckých posudkov, a samotné daňové subjekty sú zastupované daňovými poradcami, ktorí sú odbornými poradcami daňových subjektov.  	
RUZ 	Čl. I 
I. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v § 11 ods. 5 znie: 
„(5) Za daňové tajomstvo sa nepovažuje informácia verejne známa, alebo ktorá je verejnosti dostupná z informačných systémov verejnej správy a informácia, ktorú získal daňový subjekt pri správe svojich daní.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme v dôsledku spresnenia rozšíriť výluku z daňového tajomstva aj o tie informácie, ktoré získal daňový subjekt pri správe svojich daní. 
 	O 	N 	Vzhľadom na charakter daňového tajomstva ako dôvernej informácie, ktorá bola získaná pri správe daní, nemožno daňové tajomstvo prelomiť tým, že sa informácie tvoriace jeho predmet získajú z informačných systémov verejnej správy vo všeobecnosti s výnimkou informácií uvedených vo zverejnených zoznamoch a verejných registroch. 	
RUZ 	Čl. I 
J. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa v § 11 sa za ods. 9 vkladá ods. 10, ktorý znie: 
„(10) Správca dane poskytne informácie podľa § 11 ods. 6 a 7 k účelu a v rozsahu vymedzenom zákonom. O rozsahu a účele poskytnutých informácií spíše správca dane úradný záznam.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme explicitne stanoviť, že správca dane je oprávnený poskytovať informácie, ktoré sa nepovažujú za daňové tajomstvo subjektom vymedzeným v § 11 ods. 6 a 7 len v rozsahu, ktorý zodpovedá účelu poskytnutia informácie a spísať o tom úradný záznam. Úradný záznam bude súčasťou spisu daňového subjektu, ktorého sa informácia týka. Daňový subjekt by mal mať vedomie o tom, kto a za akým účelom požadoval informácie o jeho činnosti. 
 	Z 	N 	Vzhľadom na súčasnú úpravu, v zmysle ktorej sa všetkým subjektom uvedeným v § 11 daňového poriadku poskytujú informácie na základe ich žiadosti a kópia odpovede je založená v spise, daňový subjekt sa môže pri nazretí do spisu s obsahom týchto dokumentov oboznámiť. Spisovanie úradných záznamov by predstavovalo zbytočnú administratívnu záťaž správcu dane, pretože nie každý úkon správcu dane je potrebné zaznamenať úradným záznamom.  	
RUZ 	Čl. I 
K. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa v § 11 sa za ods. 10 vkladá ods. 11, ktorý znie: 
„(11) Správca dane vytvára podmienky pre dodržiavanie a zachovávanie daňového tajomstva; to platí aj pre prístup a ochranu údajov uchovávaných v elektronickej podobe.“. 
Odôvodnenie: Navrhované ustanovenie požaduje, aby správca dane opatrne zaobchádzal s dokumentmi, či už na pevnom alebo elektronickom médiu tak, aby nedošlo k zverejneniu daňového tajomstva daňových subjektov. 
 	O 	N 	Vzhľadom na jednoznačné definovanie predmetu daňového tajomstva, ako aj zákonom presne stanovenú možnosť zverejňovať informácie a údaje o daňových subjektoch prostredníctvom verejných zoznamov alebo verejného registra, je súčasná úprava daňového tajomstva v daňovom poriadku postačujúca. 	
RUZ 	Čl. I 
L. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v § 13 ods. 1 a 2 znejú: 
„(1) Podanie je úkonom daňového subjektu alebo inej osoby smerujúci voči správcovi dane. 
(2) Podanie sa posudzuje podľa skutočného obsahu a bez ohľadu na to, ako je označené.“. 
Doterajšie ods. 1 až 9 sa označujú ako ods. 3 až 11. 
Odôvodnenie: Navrhujeme zaviesť definíciu pojmu „podanie“ vzhľadom na zrozumiteľnosť výkladu tohto pojmu. 
Navrhujeme zaviesť pravidlo, podľa ktorého správca dane vedie konanie podľa obsahu podania a nie podľa jeho formálneho označenia. V tomto pravidle sa odráža zásada materiálnej pravdy, na základe ktorej je povinný správca dane odstrániť nesúlad medzi nesprávne označeným názvom podania a jeho skutočným obsahom. 
 	Z 	ČA 	Vzhľadom na skutočnosť, že podanie je všeobecne zaužívaný pojem v rôznych právnych odvetviach, nie je potrebné ho definovať. Navrhovaná úprava v bode 2 je obsahovo totožná so súčasnou úpravou ustanovenia § 3 ods. 6 daňového poriadku.  	
RUZ 	Čl. I 
M. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v § 13 ods. 8 sa slová „odseku 5“ nahrádzajú slovami „odseku 7“. 
Odôvodnenie: Navrhovaná zmena je technického charakteru, súvisí s prečíslovaním odsekov v prechádzajúcej pripomienke. 
 	O 	N 	Vzhľadom na to, že predchádzajúca pripomienka bola vyhodnotená ako neakceptovaná, nie je potrebné prečíslovať potrebné odseky v § 13 ods. 8 daňového poriadku.  	
RUZ 	Čl. I 
N. V pôvodnom bode 18 navrhujeme nahradiť slovo „šiestich“ slovom „siedmich“. 
Odôvodnenie: Keďže od základu dane možno odpočítať daňovú stratu počas najviac siedmich bezprostredne po sebe nasledujúcich zdaňovacích období (a to počnúc zdaňovacím obdobím bezprostredne nasledujúcim po zdaňovacom období, za ktoré bola táto daňová strata vykázaná), navrhujeme zaviesť sedemročnú lehotu, v rámci ktorej je daňový subjekt oprávnený podať dodatočné daňové priznanie v prípade zvýšenia daňovej straty. 
 	Z 	ČA 	Vzhľadom na to, že navrhovaná úprava bola vypustená, je v zmysle súčasnej platnej úpravy možné podať dodatočné daňové priznanie v prípade zvýšenia daňovej straty v lehote 7 rokov od konca roka, v ktorom vznikla povinnosť podať daňové priznanie, v ktorom bola táto strata vykázaná. 	
RUZ 	Čl. I 
O. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v § 24 sa ods. 1 až 5 nahrádzajú ods. 1 až 8, ktoré znejú: 
„(1) Dokazovanie v daňovom konaní vedie príslušný správca dane alebo ním dožiadaný správca dane. 
(2) Správca dane dbá, aby skutočnosti rozhodné pre správne zistenie a stanovenie dane boli zistené čo najúplnejšie a nie je pritom viazaný iba návrhmi daňových subjektov. 
(3) Daňový subjekt preukazuje všetky skutočnosti, ktoré je povinný uvádzať v riadnom daňovom priznaní, dodatočnom daňovom priznaní a ďalších podaniach podľa osobitných predpisov,2). 
(4) Pokiaľ to vyžaduje priebeh konania, môže správca dane vyzvať daňový subjekt k preukázaniu skutočností potrebných pre správne stanovenie dane, a to za predpokladu, že potrebné informácie nie je možné získať z úradnej evidencie. 
(5) Správca dane preukazuje 
a) oznámenia vlastných písomností, 
b) skutočnosti rozhodné pre použitie právnej domnienky alebo právnej fikcie, 
c) skutočnosti vyvracajúce vierohodnosť, preukázateľnosť, správnosť či úplnosť povinných evidencií, účtovných záznamov, ako aj iných záznamov, listín a ďalších dôkazných prostriedkov uplatnených daňovým subjektom, 
d) skutočnosti rozhodné pre posúdenie skutočného obsahu právneho úkonu alebo iné skutočnosti, 
e) skutočnosti rozhodné pre uplatnenie následkov za porušenie povinností pri správe daní. 
(6) Ak daňový subjekt navrhuje v konaní účasť tretej osoby, je povinný súčasne s návrhom oznámiť správcovi dane potrebné údaje o tejto osobe a informáciu o tom, ktoré skutočnosti plánuje účasťou tejto tretej osoby preukázať alebo vysvetliť, prípadne iný dôvod účasti. Ak správca dane nevyhovie tomuto návrhu, vyrozumie o tom daňový subjekt s uvedením dôvodu. 
(7) Správca dane po vykonanom dokazovaní určí, ktoré skutočnosti považuje za preukázané a ktoré nie a na základe ktorých dôkazných prostriedkov; o hodnotení dôkazov spíše úradný záznam, pokiaľ sa toto hodnotenie neuvádza v inej písomnosti založenej v spise.“ 
(8) Nie je potrebné dokazovať skutočnosti všeobecne známe alebo známe správcovi dane z jeho činnosti.“. 
Odôvodnenie: Ust. § 24 navrhujeme kvôli prehľadnosti usporiadať a presunúť pôvodný odsek 4 do samostatného paragrafu 24a o dôkazných prostriedkoch. 
V ods. 5 navrhujeme vymedziť 5 skutočností, pri ktorých nesie dôkazné bremeno správca dane. V uvedených prípadoch by mal správca dane preukázať, že v priebehu konania postupoval v súlade so zákonom: 
i) Oznámenie vlastných písomností je činnosť súvisiaca s daňovým konaním. Uvedená povinnosť sa bude najčastejšie vzťahovať pri preukázaní napr. doručenia písomnosti daňovému subjektu do vlastných rúk. 
ii) V prípade, že správca dane pristúpi k použitiu právnej domnienky alebo právnej fikcie, nesie ohľadom skutočností rozhodných pre ich použitie dôkazné bremeno. 
iii) Ak vznikne dôkazné bremeno daňovému subjektu vo vzťahu k jeho tvrdeniam, spravidla ich preukazuje predloženými účtovnými dokladmi. Skutočnosti vyvracajúce preukázateľnosť, správnosť a vierohodnosť týchto dokladov by mal následne preukazovať už správca dane, nie daňový subjekt. 
iv) Keďže je správa daní ovládaná zásadou neformálnosti, navrhujeme aby bol správca dane povinný pri aplikácií tejto zásady niesť dôkazné bremeno rozhodné pre posúdenie skutočného obsahu právneho úkonu. 
v) Osobám zúčastneným na správe daní je stanovené množstvo povinností. S nesplnením týchto povinností zákon stanovuje konkrétny dôsledok. Ak správca dane pristúpi k uplatneniu dôsledku, potom by mal niesť dôkazné bremeno ohľadom skutočností rozhodných pre uplatnenie dôsledkov voči osobám zúčastneným na správe daní. 
Navrhované ustanovenie ods. 7 sa vzťahuje k zásade voľného hodnotenia dôkazov a uvádza ako by malo vyzerať záverečné hodnotenie dôkazov. 
 	Z 	ČA 	Vzhľadom na skutočnosť, že navrhovaná úprava nereflektuje na legislatívne zmeny v predmetnom návrhu zákona, podstatne sa neodlišuje od úpravy, ktorá je predmetom zákona č. 563/2009 Z. z. a rovnako neprináša ani zásadné zmeny, bola akceptovaná pripomienka týkajúca sa preukazovania skutočností zo strany správcu dane. 	
RUZ 	Čl. I 
Q. V pôvodnom bode 21 navrhujeme vypustiť slová „sú správcom dane požadované“ a nahradiť ich slovami „je povinný uchovávať podľa osobitného predpisu 27a).“. 
Poznámka pod čiarou k odkazu 27a znie: 
„27a) Zákon č. 22/2004 Z. z. o elektronickom obchode a o zmene a doplnení zákona č. 128/2002 Z. z. o štátnej kontrole vnútorného trhu vo veciach ochrany spotrebiteľa a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 284/2002 Z. z.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme, aby poskytovateľ služieb informačnej spoločnosti bol povinný oznámiť správcovi dane na jeho výzvu iba tie údaje, ktoré je povinný poskytovateľ služieb informačnej spoločnosti uchovávať podľa zákona o elektronickom obchode. Správca dane nemôže od poskytovateľa služieb informačnej spoločnosti žiadať akékoľvek údaje. 
 	Z 	A 	Zapracované v texte. 	
RUZ 	Čl. I 
R. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v § 27 ods. 1 sa na konci pripája táto veta: 
„Pokiaľ ide o lehotu kratšiu ako 8 dní, musí byť odôvodnená dĺžka tejto lehoty, a to aj v prípade, že sa rozhodnutie neodôvodňuje.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme, aby v prípade, že správca dane stanoví lehotu kratšiu ako 8 dní, ktorá by mala byť aplikovaná len výnimočne, bola dĺžka tejto lehoty odôvodnená. 
 	O 	N 	Správca dane je v zmysle § 27 ods. 1 daňového poriadku oprávnený určiť lehotu kratšiu než 8 dní len vo výnimočných prípadoch ustanovených zákonom. Samotné určenie lehoty kratšej ako 8 dní je teda priamo odôvodnené prípadmi predvídanými zákonom. 	
RUZ 	Čl. I 
S. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov§ 36 znie: 
„36 
„(1) Správca dane vyhľadáva dôkazné prostriedky a daňové subjekty a zisťuje plnenie ich povinností pri správe daní pred zahájením konania a v jeho priebehu. 
(2) Vyhľadávaciu činnosť vykonáva správca dane i bez súčinnosti s daňovým subjektom. 
(3) V rámci vyhľadávacej činnosti správca dane 
a) overuje úplnosť evidencie či registrácie daňových subjektov, 
b) zisťuje údaje týkajúce sa príjmu a ďalšie skutočnosti rozhodujúce pre správne zistenie, stanovenie a platenie dane, 
c) vykonáva miestne zisťovanie 
(4) Správca dane, ktorý nie je miestne príslušný, môže vykonávať miestne zisťovanie aj bez dožiadania. 
(5) Ak správca dane zistí, že daňový subjekt prestal vykonávať činnosť alebo poberať príjmy podliehajúce dani, urobí opatrenia potrebné na urýchlené vyrubenie dane alebo na vymáhanie daňových nedoplatkov na všetkých daniach.“. 
Odôvodnenie: Pôvodné ustanovenie § 36 ods. 1 navrhujeme kvôli lepšej prehľadnosti rozčleniť na 3 nové odseky. 
V ods. 3 navrhujeme uviesť presný výpočet konkrétnych podôb vyhľadávacej činnosti. 
Vzhľadom na dosiahnutie efektívnosti pri správe daní navrhujeme, aby správca dane mohol vykonávať miestne zisťovanie aj bez dožiadania, čo značne urýchli v komplikovaných prípadoch vyhľadávaciu činnosť správcu dane. 
 	O 	N 	Navrhovaná úprava sa neodlišuje od súčasnej úpravy zákona a vzhľadom na rozsah novely daňového poriadku nie je vhodné meniť ustanovenia, ktoré sú postačujúce. 	
RUZ 	Čl. I 
T. Pôvodný bod 27 navrhujeme nahradiť nasledovne: 
„27. V § 40 ods. 1 znie: 
„(1) Správca dane môže zabezpečiť veci, ktoré môžu slúžiť ako dôkazný prostriedok, ak je dôvodná obava, že by nebolo možné príslušný dôkazný prostriedok zabezpečiť neskôr vôbec alebo len s veľkými prekážkami. Toto opatrenie sa využije najmä vtedy, ak chýba riadne preukázanie spôsobu nadobudnutia veci, ich množstva, ceny, kvality alebo riadneho usporiadania finančných povinností v súvislosti s ich dovozom alebo nákupom. Správca dane, ktorým je daňový úrad alebo colný úrad, môže zabezpečiť tovar podnikateľovi s trvalým pobytom alebo sídlom mimo územia Slovenskej republiky,32) ktorý predáva tovar na území Slovenskej republiky v prípade, ak nemá na predajnom mieste elektronickú registračnú pokladnicu podľa osobitného predpisu32) alebo v prípade, že nepreukáže skutočností podľa predchádzajúcej vety.“.“. 
Odôvodnenie: Zabezpečenie veci môže byť citeľným zásahom do práv dotknutých subjektov. K zabezpečeniu veci by sa malo pristupovať len v krajných prípadoch a to vtedy, ak nemožno dosiahnuť výsledok iným spôsobom. Rovnako aj forma zabezpečenia by mala byť zvolená s ohľadom na čo najmenšie obmedzovanie práv dotknutého subjektu. Vzhľadom na to navrhujeme pri rozhodovaní správcu dane o zabezpečení veci zakotviť existenciu dôvodnej obavy pri obstaraní a ochrane dôkazného prostriedku, ako podmienky pre pristúpenie správcu dane k zabezpečeniu veci. 
Podľa poslednej vety v ods. 1 v pôvodnom znení nebolo jednoznačné, či sa na podnikateľa s trvalým pobytom alebo sídlom mimo územia Slovenskej republiky vzťahuje inštitút zabezpečenia veci v prípade, že nepreukáže spôsob nadobudnutia veci, ich množstva, ceny, kvality a pod. Z tohto dôvodu navrhujeme spresniť poslednú vetu v ods. 1. 
 	O 	N 	Navrhovaná úprava sa neodlišuje od súčasnej úpravy zákona a vzhľadom na rozsah novely daňového poriadku nie je vhodné meniť ustanovenia, ktoré sú postačujúce. 	
RUZ 	Čl. I 
U. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov § 40 ods. 2 znie: 
„(2) Pri zabezpečení veci môže správca dane podľa jej povahy a nákladov súvisiacich so zabezpečením 
a) vec prevziať a premiestniť na vhodné miesto, 
b) označiť zabezpečovanú vec a ponechať vec na mieste bez zamedzenia prístupu k veci, alebo 
c) označiť zabezpečovanú vec a po prevzatí všetkých prostriedkov, ktoré umožňujú prístup k veci, zabezpečiť priestory, kde sa tieto veci nachádzajú, úradnou uzáverou.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme v ods. 2 prehľadne ustanoviť a usporiadať 3 formy zabezpečenia veci, pričom je na správcovi dane, ktorú formu s ohľadom na povahu veci zvolí. Pri tejto voľbe je však povinný maximálne šetriť právo subjektu a zvoliť len taký spôsob, ktorý čo najmenej zasahuje do jeho práv, avšak ešte dokáže dosiahnuť účel zabezpečenia. 
Prvou možnosťou je vec prevziať a premiestniť na vhodné miesto. Táto forma je vhodná najmä pre veci menšej veľkosti, prípadne malého počtu. Na druhú stranu musí správca dane zvážiť, či s ohľadom na zásadu primeranosti nebude postačovať nasledujúca forma zabezpečenia. Tá spočíva v označení zabezpečovanej veci s tým, že vec je ponechaná na svojom mieste bez toho, aby bol k nej zamedzený prístup. Táto forma je najmenším zásahom do práv dotknutého subjektu. Práve v tomto spočíva rozdiel oproti tretej forme zabezpečenia. Pri nej správca dane označí zabezpečovanú vec a zabezpečí zamedzenie prístupu k veci. 
 	O 	N 	Vzhľadom na to, že navrhovaná úprava je v jednotlivých bodoch obsahovo totožná so súčasne platnou úpravou daňového poriadku a vzhľadom na rozsiahlosť novely daňového poriadku, nie je vhodné meniť ustanovenia, ktoré sú vyhovujúce a postačujúce. 	
RUZ 	Čl. I 
V. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v § 45 ods. 1 písm. g) sa bodka nahrádza čiarkou a za písm. g) sa vkladá nové písm. h), ktoré znie: 
„h) navrhovať vykonanie dôkazných prostriedkov, ktoré on sám nemá k dispozícii.“. 
Odôvodnenie: Medzi práva daňového subjektu navrhujeme zaviesť právo daňového subjektu navrhovať správcovi dane, aby obstaral dôkazné prostriedky, ktoré on sám nemá k dispozícií. Môže pritom ísť nielen o návrh na vykonanie (napr. žiadosť o vytvorenie znaleckého posudku veci, ktorá je v držaní tretej osoby), ale tiež o návrh na vyhľadanie nových dôkazných prostriedkov (napr. žiadosť o vykonanie miestneho zisťovania u dodávateľa). 
Navrhované ustanovenie však neznamená, že správca dane je povinný získavať všetky, daňovým subjektom navrhnuté dôkazné prostriedky. Správca dane bude oprávnený zhodnotiť, či požadovaný dôkazný prostriedok prinesie do daňového konania nové zistenia resp. či preukáže sporné skutočnosti. 
Právo daňového subjektu navrhovať vykonanie dôkazných prostriedkov je prejavom zásady súčinnosti smerujúcej k dosiahnutiu cieľa správy daní. Ak správca dane chce dosiahnuť správne stanovenie daňovej povinnosti, bude viac než vhodné, aby návrhy daňového subjektu na obstaranie dôkazných prostriedkov zohľadnil. 
 	Z 	A 	Zapracované v texte. 	
RUZ 	Čl. I 
W. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov § 46 ods. 1 znie: 
„(1) Daňová kontrola začína prvým úkonom správcu dane voči daňovému subjektu, pri ktorom správca dane začne zisťovať daňové povinnosti alebo preverovať tvrdenie daňového subjektu alebo iné okolnosti rozhodujúce pre správne zistenie a stanovenie dane. Oznámenie o daňovej kontrole musí obsahovať navrhovaný termín začatia daňovej kontroly, miesto výkonu daňovej kontroly, druh kontrolovanej dane a kontrolované zdaňovacie obdobie alebo kontrolované účtovné obdobie. Správca dane v oznámení určí aj lehotu na predloženie všetkých dokladov potrebných na vykonanie daňovej kontroly s poučením o následkoch ich nepredloženia. Ak z dôvodu na strane daňového subjektu nemožno daňovú kontrolu začať v deň navrhovaný v oznámení o daňovej kontrole, je povinný túto skutočnosť oznámiť správcovi dane do ôsmich dní od doručenia oznámenia a dohodnúť s ním nový termín začatia, daňová kontrola však nesmie začať neskôr ako 40 dní od doručenia oznámenia o výkone daňovej kontroly.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme, aby začiatok daňovej kontroly bol stanovený na okamih, kedy správca dane začne fakticky zisťovať daňovú povinnosť či preverovať tvrdenia daňového subjektu. Tzn. v okamihu, kedy sa správca dane dostaví na miesto výkonu daňovej kontroly a začne kontrolu fakticky vykonávať, prípadne vtedy, keď daňový subjekt odovzdá alebo doručí podklady, ktoré sú predmetom kontroly. Týmto je daňový subjekt chránený proti formálnemu začatiu daňovej kontroly. 
 	Z 	N 	V zmysle súčasnej úpravy predstavuje deň začatia daňovej kontroly dôležitú skutočnosť, s ktorou sú previazané ďalšie inštitúty daňového poriadku. Pojem prvý úkon by bolo potrebné v prípade začatia kontroly presne zadefinovať. Je problematické preukázať prvý úkon správcu dane v prípade, keď daňový subjekt nespolupracuje so správcom dane. Vzhľadom na uvedené je úprava § 46 a nasl. daňového poriadku dostatočná. 	
RUZ 	Čl. I 
X. Pôvodný bod 34 navrhujeme nahradiť nasledovne: 
„34. V § 46 sa za odsek 6 vkladá nový odsek 7, ktorý znie: 
„(7) Ak daňový subjekt neumožní správcovi dane, aby mu vrátil zapožičané doklady v lehote ustanovenej v odseku 6, zašle správca dane daňovému subjektu výzvu na prevzatie dokladov. Ak si daňový subjekt neprevezme doklady do 30 dní od doručenia tejto výzvy, po uplynutí lehoty na vyrubenie dane alebo rozdielu dane, v prípade účtovnej dokumentácie po uplynutí doby na uchovanie dokladov stanovenej osobitným predpisom2) správca dane zapožičané doklady nevydá a je oprávnený ich zničiť.“. 
Doterajšie odseky 7 a 8 sa označujú ako odseky 8 a 9.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme upraviť syntax prvej vety v ods. 7 z dôvodu zrozumiteľnosti. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
RUZ 	Čl. I 
Y. VV zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonovsa v § 46, ods. 8 vypúšťajú slová „iné ako uvedené v § 45 ods. 2 písm. d) a e), ktoré preukázateľne nemohol predložiť v priebehu daňovej kontroly“. 
Odôvodnenie: Podľa pôvodného znenia daňový subjekt vo výzve, ktorú mu zasiela správca dane nemá možnosť vyjadriť sa k zisteniam uvedeným v protokole z daňovej kontroly a označiť dôkazy preukazujúceho jeho tvrdenia, ktoré predkladal v priebehu daňovej kontroly. Uvedený postup bráni daňovému subjektu reagovať na zistenia správcu dane uvedené v protokole. Z tohto dôvodu navrhujeme zmenu v ods. 8. 
 	Z 	ČA 	Vzhľadom na to, že daňová kontrola je inštitút, v ktorej správca dane zisťuje a preveruje skutočnosti rozhodujúce pre správne určenie dane je daňový subjekt povinný dôkazy predkladať v daňovej kontrole. Navrhovaná úprava po čiastočnom zapracovaní pripomienky umožňuje označiť dôkazy aj po doručení výzvy na vyjadrenie sa k zisteniam uvedeným v protokole, pokiaľ tieto dôkazy nemohol predložiť v priebehu daňovej kontroly.  	
RUZ 	Čl. I 
Z. Pôvodný bod 36 navrhujeme nahradiť nasledovne: 
„36. V § 46 odsek 9 znie: 
„(9) Daňová kontrola je ukončená dňom 
a) doručenia protokolu podľa odseku 8, 
b) doručenia oznámenia o určovaní dane podľa pomôcok podľa § 48 ods. 2, alebo 
c) dňom zániku nároku na vrátenie nadmerného odpočtu podľa osobitného predpisu.36a)“.“. 
Odôvodnenie: Odkaz č. 36a v ust. § 46 ods. 9 písm. c) smeruje na § 79 ods. 4 zákona o dani z pridanej hodnoty, ktorý obsahuje viac lehôt. Z dôvodu jednoznačnosti ustanovenia preto navrhujeme spresniť, že v predmetnom prípade je daňová kontrola ukončená dňom zániku nároku na vrátenie nadmerného odpočtu. 
 	Z 	A 	Zapracované v texte. 	
RUZ 	Čl. I 
AA. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v § 49 sa za ods. 3 vkladá ods. 4, ktorý znie: 
„(4) Ak daňový subjekt nepreukázal svoje tvrdenia vzťahujúce sa k jeho daňovej povinnosti, a daň nie je možné dostatočne spoľahlivo stanoviť ani podľa pomôcok, ktoré má správca dane k dispozícií, správca dane s daňovým subjektom určí daň dohodou. O určení dane dohodou spíše správca dane protokol a výška dane určenej dohodou sa uvedie v rozhodnutí; proti tomuto rozhodnutiu nie je možné uplatniť opravné prostriedky.“. 
Odôvodnenie: V prípade, že správca dane nie je schopný stanoviť daň pomôckami dostatočne spoľahlivo, navrhujeme aby bola daň určená v rámci zachovania klientskeho prístupu pri správe daní dohodou medzi správcom dane a daňovým subjektom. 
 	O 	N 	Vzhľadom na skutočnosť, že určenie dane podľa pomôcok má za cieľ určiť a vyrubiť daň aj daňovým subjektom so zlou daňovou disciplínou, ustanovenie umožňujúce určiť daň dohodou medzi správcom dane a daňovým subjektom bolo z dôvodu zamedzenia prípadnej korupcie vypustené. 	
RUZ 	Čl. I 
BB. K bodu 40 novely daňového poriadku 
V pôvodnom bode 40 navrhujeme slová „nemožno podať odvolanie“ nahradiť slovami „možno podať odvolanie, ktoré nemá odkladný účinok“. 
Odôvodnenie: V prípade, že uloženie predbežného opatrenia bude sporné alebo neprimerané, navrhujeme, aby daňový subjekt mal možnosť podať voči rozhodnutiu o uložení predbežného opatrenia odvolanie. 
 	Z 	A 	Zapracované v texte. 	
RUZ 	Čl. I 
DD. K bodu 43 novely daňového poriadku 
Pôvodný bod 43 navrhujeme nahradiť nasledovne: 
„43. V § 52 ods. 1 písm. c) znie: 
„c) daňových subjektov, ktorým bol povolený odklad platenia dane alebo povolené platenie dane v splátkach presahujúce u fyzickej osoby 33 000 eur a u právnickej osoby 330 000 eur a tento odklad platenia dane alebo povolené platenie dane v splátkach naďalej trvá.“.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme, aby finančné riaditeľstvo viedlo aktuálne zoznamy daňových subjektov, ktorým bol v minulosti povolený odklad platenia dane alebo povolené platenie dane v splátkach až do okamihu, kedy daný daňový subjekt nezaplatenú daň vyrovná. 
 	Z 	A 	Zapracované v texte. 	
RUZ 	Čl. I 
EE. K bodu 44 novely daňového poriadku 
Pôvodný bod 44 navrhujeme nahradiť nasledovne: 
„44. V § 52 ods. 2 písm. b) znie: 
„b) daňových subjektov, ktorým bol povolený odklad platenia dane alebo povolené platenie dane v splátkach presahujúce u fyzickej osoby 160 eur a u právnickej osoby 1 600 eur a tento odklad platenia dane alebo povolené platenie dane v splátkach naďalej trvá,“.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme, aby obec mohla zverejniť aktuálny zoznam daňových subjektov, ktorým bol v minulosti povolený odklad platenia dane alebo povolené platenie dane v splátkach a to až do okamihu, kedy daný daňový subjekt nezaplatenú daň vyrovná. 
 	Z 	A 	Zapracované v texte. 	
RUZ 	Čl. I 
FF. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa v § 53 ods. 1 na konci pripája táto veta: 
„Za dodržanie písomnej formy oznámenia sa považuje aj overenie registrácie daňového subjektu prostredníctvom príslušných internetových stránok.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme, aby za písomnú formu oznámenia na účely daňového konania bolo považované aj overenie registrácie daňového subjektu z webovej stránky DRSR resp. stránky Európskej komisie, kde sa nachádza systém výmeny informácií o daňových subjektoch (VIES). Uvedené databázy obsahujú dôveryhodné informácie o daňových subjektoch, ich používaním sa zrýchľuje práca daňových subjektov pri overení registrácie ich obchodných partnerov. V neposlednom rade sa tým odbremeňuje aj správca dane od každého písomného vybavenia žiadosti o overenie registrácie. 
 	Z 	N 	Zavedením možnosti overenia registrácie daňového subjektu z príslušných internetových stránok by nebolo možné zamedziť prípadnému zneužitiu dôverných údajov o daňovom subjekte inými daňovými subjektmi.  	
RUZ 	Čl. I 
GG. K bodu 49 novely daňového poriadku 
Pôvodný bod 49 navrhujeme nahradiť nasledovne: 
„49. V § 54 sa za slová „nemá daňový nedoplatok“ vkladá čiarka a slová „alebo ak u daňového subjektu neprebieha výkon daňovej kontroly a vyrubovacie konanie podľa § 68“.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme vypustiť uvedené znenie z dôvodu zrozumiteľnosti daného ustanovenia. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
RUZ 	Čl. I 
HH. K bodu 51 novely daňového poriadku 
Pôvodný bod 51 navrhujeme nahradiť nasledovne: 
„51. V § 55 sa ods. 12 dopĺňa písmenom e), ktoré znie: 
„e) pri použití nadmerného odpočtu a spotrebnej dane podľa § 79 ods. 7 deň ich vzniku.“.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme, aby sa za deň platby považoval deň vzniku nadmerného odpočtu a spotrebnej dane v prípade, že sa pri použití nadmerného odpočtu a spotrebnej dane, pri ktorej bolo uplatnené vrátenie postupuje podľa § 79. 
 	Z 	ČA 	Vzhľadom na oprávnenie správcu dane použiť nadmerný odpočet a spotrebnú daň postupom podľa § 79, nemožno za deň platby určiť deň ich vzniku ale deň vzniku samotného nedoplatku, na úhradu ktorého sa nadmerný odpočet alebo spotrebná daň použije, alebo ak vznikne nedoplatok skôr, než vznikne nárok na vrátenie daňového nedoplatku, za deň platby možno považovať prvý deň lehoty na vrátenie nadmerného odpočtu alebo spotrebnej dane. 	
RUZ 	Čl. I 
II. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v § 57 ods. 5 sa slovo „právoplatnosti“ v poslednej vete nahrádza slovom „doručenia“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme upraviť počítanie splatnosti úroku z odloženej sumy odo dňa doručenia rozhodnutia, ktorým tento úrok správca dane vyrubuje. 
 	O 	N 	Súčasná právna úprava ustanovuje, že splatnosť úroku z odloženej sumy nastáva až dňom nadobudnutia právoplatnosti rozhodnutia o vyrubení úroku z odloženej sumy a nie okamžite dňom doručenia rozhodnutia daňovému subjektu. Táto možnosť predvída oprávnenie daňového subjektu podať proti uvedenému rozhodnutiu opravný prostriedok.  	
RUZ 	Čl. I 
JJ. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v§ 57 sa za ods. 11 vkladajú ods. 12 až 14, ktoré znejú: 
„(12) Ak daňový subjekt žiada o povolenie odkladu platenia dane z príjmov, dane z pridanej hodnoty, spotrebných daní alebo o povolenie platenia týchto daní v splátkach, predloží analýzu svojej finančnej a ekonomickej situácie, z ktorej správca dane bude môcť posúdiť splatenie dane daňovým subjektom v budúcnosti. 
(13) Ak daňový úrad alebo colný úrad pri vymáhaní dlžnej sumy zistí, že zabezpečenie dlžnej sumy nepostačuje na jej pokrytie, písomne o tejto skutočnosti bezodkladne informuje ministerstvo a finančné riaditeľstvo. 
(14) Správca dane na žiadosť fyzickej osoby alebo právnickej osoby oznámi o inom daňovom subjekte údaje uvedené v § 52 ods. 3 písm. a) až c) a výšku povoleného odkladu platenia dane alebo povoleného platenia dane v splátkach.“. 
Odôvodnenie: Pri žiadostí daňového subjektu o povolenie odkladu platenia dane navrhujeme, aby daňový subjekt predkladal aj analýzu svojej finančnej a ekonomickej situácie, z ktorej dokáže správca dane posúdiť splatenie dane daňovým subjektom v budúcnosti. 
Navrhujeme do daňového poriadku prevziať zo zákona o správe daní ustanovenie, ktoré umožní daňovému subjektu získať informácie o tom, či iný daňový subjekt má napr. daňové nedoplatky. Uvedené informácie nie sú daňovým tajomstvom a navyše pomáhajú daňových subjektom overiť si solventnosť obchodných partnerov. 
 	Z 	ČA 	Zoznamy daňových subjektov, u ktorých správca dane eviduje nedoplatky na daniach, sú každoročne zverejňované na stránke Daňového riaditeľstva SR. Podľa ustanovenia § 52 ods. 1 zákona č. 563/2009 
Z. z. Takéto zoznamy je v zmysle zákona oprávnený zverejniť aj správca dane, ktorým je obec. Zverejnením zoznamov sa uverejňujú informácie, ktoré už nie sú predmetom daňového tajomstva. Z informácie správcu dane o daňových nedoplatkoch daňového subjektu, resp. o splátkach alebo odklade platenia dane nemožno dedukovať, že daňový subjekt (obchodný partner) je insolventný. Na účely zistenia insolventnosti slúžia iné dostupné informačné zdroje. 
 	
RUZ 	Čl. I 
KK. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v § 60 ods. 4 sa na konci pripája táto veta: 
„Námietku zaujatosti môže daňový subjekt podať aj v prípade pochybností o nezaujatosti iných osôb.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme zaviesť resp. rozšíriť možnosť daňového subjektu podať námietku zaujatosti aj voči iným osobám definovaným v § 4 ods. 2 písm. d). Ide o také osoby ako napr. svedkovia, znalci, audítori, tlmočníci, ručitelia atď. Tieto iné osoby sa v mnohých prípadoch zúčastňujú daňového konania, podávajú napr. svedecké výpovede. Daňový subjekt by mal mať možnosť v prípade pochybností voči týmto iným osobám podať námietku zaujatosti. 
 	O 	N 	Navrhovaná úprava nie je možná práve preto, že podaním námietky voči iným osobám by bolo možné vzniesť námietku aj voči svedkovi. Následne by bolo sporné, kto by bol oprávnený vo vzťahu k tejto osobe o námietke rozhodnúť. 	
RUZ 	Čl. I 
LL. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v § 61 ods. 1 znie: 
„(1) Správca dane preruší daňové konanie, ak sa začalo konanie o predbežnej otázke alebo začalo konanie o inej skutočnosti rozhodujúcej na vydanie rozhodnutia alebo je potrebné získať informácie spôsobom podľa osobitného predpisu.41)“. 
Odôvodnenie: Ak bolo začaté konanie o predbežnej otázke navrhujeme, aby správca dane prerušil daňové konanie. 
 	Z 	ČA 	Vzhľadom na súčasnú úpravu je potrebné ponechať na úvahe správcu dane možnosť prerušiť konanie, ak začalo konanie o inej skutočnosti rozhodujúcej pre vydanie rozhodnutia alebo je potrebné získať informácie spôsobom podľa osobitného predpisu. V praxi dochádza k prípadom, kedy si po začatí konania o inej skutočnosti môže správca dane urobiť úsudok (napr. v dedičskom konaní). 	
RUZ 	Čl. I 
MM. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v § 62 ods. 1 písm. f) sa vypúšťajú slová „a skutkový stav sa podstatne nezmenil“. 
Odôvodnenie: Uvedené ustanovenie daňového poriadku by v pôvodnom znení predstavovalo porušenie zásady res iudicata (t.j. prípad, kedy vec už bola právoplatne rozsúdená). Z tohto dôvodu navrhujeme vypustiť predmetné slová. Na riešenie vypuklých prípadoch slúži v daňovom poriadku inštitút obnovy konania. 
 	Z 	A 	Zapracované v texte. 	
RUZ 	Čl. I 
NN. K bodu 53 novely daňového poriadku 
V pôvodnom bode 53 sa vypúšťa slovo „daňové“ a za slová „bolo pridelené“ sa vkladajú slová „pri registrácií“. 
Odôvodnenie: Keďže zákon používa na iných miestach pojem „identifikačné číslo daňového subjektu pridelené pri registrácií“ na označenie tzv. DIČ, navrhujeme, aby aj v tomto ustanovení bola zosúladená terminológia používaná v zákone. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
RUZ 	Čl. I 
OO. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov § 63 ods. 5 znie: 
„(5) Rozhodnutie obsahuje odôvodnenie, ak tento zákon neustanovuje inak. V odôvodnení správca dane uvedie dôvody výroku alebo výroku rozhodnutia a informáciu o tom, ako sa vysporiadal s návrhmi a námietkami uplatnenými príjemcom rozhodnutia.“. 
Odôvodnenie: Odôvodnenie je jednou z najdôležitejších náležitostí rozhodnutia. Musí byť z neho známe prečo správca dane rozhodol tak, ako rozhodol. 
 	Z 	N 	Navrhovaná úprava je obsahovo totožná so súčasne platnou úpravou zákona a vzhľadom na rozsah novely daňového poriadku nie je vhodné meniť ustanovenia, ktoré sú postačujúce. 	
RUZ 	Čl. I 
PP. VV zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa ta § 63 ods. 5 vkladá nový ods. 6, ktorý znie: 
„(6) V odôvodnení rozhodnutia, ktoré bolo vydané na základe dokazovania, správca dane ďalej uvedie, ktoré skutočnosti sú preukázané, akými úvahami sa pri hodnotení dôkazov riadil, o ktoré dôkazy oprel svoje skutkové zistenia a ako vec posúdil po právnej stránke.“. 
Doterajšie odseky 6 až 11 sa označujú ako odseky 7 až 12. 
Odôvodnenie: Je úplne nedostatočné ak správca dane uvádza v odôvodnení rozhodnutia len skutkové zistenia spolu s výpočtom dôkazných prostriedkov a následne všeobecne konštatuje, že dôkazy boli hodnotené v súlade so zásadou voľného hodnotenia dôkazov. Z tohto dôvodu navrhujeme zaviesť povinnosť správcu dane uviesť v rozhodnutí podrobnú analýzu ako po právnej, tak po skutkovej stránke. Z rozhodnutia musí byť daňovému subjektu zrozumiteľné akým postupom správca dane na základe hodnotených dôkazov prišiel k svojmu záveru. 
 	Z 	N 	Navrhovaná úprava je obsahovo totožná so súčasnou platnou úpravou zákona a vzhľadom na rozsah novely daňového poriadku nie je vhodné meniť ustanovenia, ktoré sú postačujúce. 	
RUZ 	Čl. I 
QQ. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa za § 63 ods. 12 vkladá nový ods. 13, ktoré znie: 
„(13) Na žiadosť príjemcu rozhodnutia vyznačí správca dane na vyhotovenie rozhodnutia doložku právnej moci, prípadne vykonateľnosti.“. 
Odôvodnenie: Doložka o právnej moci či vykonateľnosti osvedčuje, kedy rozhodnutie skutočne nadobúda právnu moc a je vykonateľné. Táto skutočnosť je dôležitá najmä pre rýchle prevedenie výkonu rozhodnutia a z tohto dôvodu navrhujeme, aby správca dane vyznačil na rozhodnutí doložku právnej moci v prípade, ak ho o to daňový subjekt požiada. 
 	O 	N 	V zmysle súčasnej právnej úpravy je vykonateľnosť rozhodnutia jednoznačne upravená. Rozhodnutie je vykonateľné, ak proti nemu nemožno podať odvolanie alebo ak odvolanie nemá odkladný účinok a ak zároveň uplynula lehota plnenia. Vzhľadom na skutočnosť, že daňové exekučné konanie vykonáva správca dane, súčasná právna úprava vykonateľnosti rozhodnutia je dostačujúca.  	
RUZ 	Čl. I 
SS. VV zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov § 64 ods. 3 znie: 
„(3) Nulitu rozhodnutia zisťuje a prehlasuje z úradnej moci alebo iného podnetu druhostupňový orgán, a to kedykoľvek; ak ide o rozhodnutie ministerstva, posudzuje také rozhodnutie minister na základe návrhu ním určenej osobitnej komisie.“. 
Odôvodnenie: Podľa pôvodného znenia uvedeného ustanovenia nie je jednoznačné či posúdenie nulitného rozhodnutia druhostupňový orgán musí vykonať alebo či posúdenie rozhodnutia závisí len od jeho vôle. Navrhujeme preto spresniť, aby druhostupňový orgán bol povinný zisťovať a prehlásiť nulitné rozhodnutie z úradnej moci kedykoľvek. 
 	Z 	N 	Súčasné znenie je v súlade s úpravou iných mimoriadnych opravných prostriedkoch, a to s inštitútom preskúmania rozhodnutia. Podľa navrhovanej úpravy by druhostupňový orgán musel sám vyhľadávať nulitné rozhodnutia a prehlasovať nulitu, čo nenapĺňa požiadavku sledovanú súčasnou právnou úpravou, v ktorej sa dôraz kladie na posudzovanie, či sa jedná o právne nulitný akt na základe zákona.  	
RUZ 	Čl. I 
TT. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa v § 74 ods. 2 vypúšťa posledná veta a za ods. 2 sa vkladajú ods. 3 až 6, ktoré znejú: 
„(3) V rámci odvolacieho konania môže odvolací orgán vykonávať dokazovanie k doplneniu podkladov pre rozhodnutie alebo k odstráneniu chýb konania, alebo toto doplnenie alebo odstránenie chýb uložiť správcovi dane, ktorý napadnuté rozhodnutie vydal, so stanovením primeranej lehoty. 
(4) Ak odvolací orgán vykonáva v rámci odvolacieho konania dokazovanie, zoznámi pred vydaním rozhodnutia o odvolaní účastníka konania so zistenými skutočnosťami a dôkazmi, ktoré ich preukazujú, a umožní mu, aby sa k nim vyjadril v stanovenej lehote, poprípade navrhol prevedenie ďalších dôkazných prostriedkov.“ 
(5) Lehota podľa ods. 4 nesmie byť dlhšia ako 15 dní a nie je možné ju predĺžiť; žiadosť o vrátenie tejto lehoty v predošlý stav je možné podať najneskôr do vydania rozhodnutia o odvolaní. 
(6) Po uplynutí lehoty podľa ods. 4 odvolací orgán k návrhom na prevedenie ďalších dôkazov neprihliada.“. 
Doterajšie odseky 3 až 8 sa označujú ako odseky 7 až 12. 
Odôvodnenie: V ods. 3 navrhujeme, aby daňový subjekt mohol v odvolacom konaní uvádzať nové tvrdenia a predkladať nové skutočnosti, ktoré v konaní pred prvostupňovým orgánom nikdy nezazneli. 
V rámci odvolacieho konania v praxi dochádza k vzniku prekvapivých rozhodnutí, t.j. takých, ktoré v rámci skutkového či právneho hodnotenia vnášajú do celej veci nové prvky a pohľady, avšak subjektu už nie je možné na ne adekvátne reagovať, pričom ďalší riadny opravný prostriedok je už ďalej vylúčený. Predchádzanie vzniku prekvapivých rozhodnutí je tak zmyslom navrhovaného ustanovenia ods. 4. 
Navrhujeme, aby daňový subjekt mal na formulovanie svojho vyjadrenia a prípadné navrhnutie nových dôkazov lehotu v max. dĺžke 15 dní (ods. 5). 
Navrhovaným ustanovením ods. 6 je sledované, aby daňový subjekt nevyužíval priznané právo v ods. 4 k obštrukciám a prieťahom v odvolacom konaní. 
 	Z 	ČA 	Navrhovaná úprava nereflektuje na legislatívne zmeny v predmetnom návrhu zákona a podstatne sa neodlišuje od úpravy, ktorá je predmetom zákona č. 563/2009 Z. z. Súčasná úprava je postačujúca, dostatočne definuje postup odvolacieho orgánu s oprávnením preskúmavať všetky nové skutočnosti, ktoré v odvolacom konaní vyjdú najavo. Vzhľadom na uvedené bola zapracovaná časť pripomienky upravujúca vykonávanie dokazovania v rámci odvolacieho konania. 	
RUZ 	Čl. I 
VV. VV zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov § 74 ods. 5 znie: 
„(5) V odôvodnení rozhodnutia o odvolaní sa odvolací orgán musí vysporiadať so všetkými dôvodmi, pri ktorých daňový subjekt namieta nesprávnosť alebo nezákonnosť napadnutého rozhodnutia. Rozhodnutie o odvolaní neobsahuje odôvodnenie, ak sa v ňom vyhovuje odvolaniu v plnom rozsahu.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme, aby odôvodnenie rozhodnutia o odvolaní obsahovalo vysporiadanie sa odvolacieho orgánu s každým dôvodom uplatneným v odvolaní daňovým subjektom. Ide totiž o konečné rozhodnutie, o ktorého správnosti a úplnosti by nemali existovať pochybnosti. 
 	Z 	N 	Navrhovaná úprava je obsahovo totožná s úpravou v súčasnosti platného zákona č. 563/2009 Z. z. Povinnosť vysporiadať sa s námietkami uvedenými v odvolaní vyplýva z § 63 ods. 5 cit. zákona. 	
RUZ 	Čl. I 
WW. K bodu 59 novely daňového poriadku 
Pôvodný bod 59 navrhujeme nahradiť nasledovne: 
„59. V § 79 ods. 2 znie: 
„(2) Ak nemožno daňový preplatok použiť podľa odseku 1, správca dane daňový preplatok vráti v lehote do 30 dní od jeho vzniku; daňový preplatok na dani z príjmov a na dani z motorových vozidiel za príslušné zdaňovacie obdobie sa vráti najskôr po uplynutí lehoty na podanie daňového priznania podľa osobitných predpisov, 44) najneskôr však do 40 dní odo dňa vzniku daňového preplatku.“.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme, aby daňový subjekt v prípade, ak mu vznikne daňový preplatok nemusel žiadať správcu dane o jeho vrátenie písomnou žiadosťou. Vrátenie daňového preplatku zo strany správcu dane by malo byť automatické, podanie žiadosti zo strany daňového subjektu sa nejaví ako nevyhnutné. 
 	Z 	N 	Bod 59 novely zákona č. 563/2009 Z. z. je navrhnutý z dôvodu súčasného nastavenia informačného systému daňovej a colnej správy.  	
RUZ 	Čl. I 
XX. K bodu 60 novely daňového poriadku 
V pôvodnom bode 60 navrhujeme vložiť za slovo „úroku“ slová „dlhujúcu daňovému subjektu“. 
Odôvodnenie: Navrhovaná zmena má zabezpečiť zrozumiteľnosť výkladu, podľa ktorého sumu úroku, ktorú je povinný zaplatiť správca dane daňovému subjektu, použije správca dane na úhradu prípadných nedoplatkov tohto daňového subjektu. 
 	O 	ČA 	Navrhovaná úprava legislatívneho textu bola zapracovaná v zmysle požiadavky legislatívnej a terminologickej presnosti. 	
RUZ 	Čl. I 
YY. K bodu 62 novely daňového poriadku 
Pôvodný bod 62 navrhujeme nahradiť nasledovne: 
„62. V § 82 sa slová „§ 55 ods. 12“ nahrádzajú slovami „§ 55 ods. 11“.“. 
Odôvodnenie: Ide o technicko-legislatívnu úpravu. Odkaz v uvedenej vete by mal vzhľadom na zmysel daného ustanovenia smerovať na ust. § 55 ods. 11. 
 	O 	N 	Namietaná úprava bola odstránená. 	
RUZ 	Čl. I 
P. V zákone o správe daní (daňový poriadok) a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa za § 24 vkladajú §§ 24a, 24b, 24c, ktoré znejú: 
„24a Dôkazné prostriedky 
(1) Ako dôkazný prostriedok možno použiť všetky podklady, ktorými je možné zistiť skutočný stav veci a overiť skutočnosti rozhodné pre správne zistenie a stanovenie dane a ktoré nie sú získané v rozpore s právnymi predpismi, a to i tých ktoré boli získané pred začatím konania. Ide najmä o tvrdenia daňových subjektov, svedecké výpovede, znalecké posudky, listiny, protokoly o daňových kontrolách, zápisnice o miestnom zisťovaní a obhliadke, povinné záznamy a evidencie vedené daňovými subjektmi a doklady k nim. 
(2) Za podmienok podľa ods. 1 možno ako dôkazný prostriedok použiť podklady poskytnuté správcovi dane inými orgánmi verejnej moci, ktoré boli získané pre nimi vedené konania, ako aj podklady prevzaté z iných daňových konaní alebo získané pri správe daní iných daňových subjektov. 
(3) Ak je podkladom poskytnutým podľa ods. 2 protokol o svedeckej výpovedi, správca dane na návrh daňového subjektu vykoná svedeckú výpoveď v rámci predmetného daňového konania. 
(4) Na doklad znejúci na neexistujúcu osobu v čase vydania dokladu sa v daňovej kontrole a v daňovom konaní neprihliada. 
24b Listina 
(1) Listina vydaná orgánom verejnej moci v medziach jeho právomoci, ako aj listina, ktorá je zákonom prehlásená za verejnú, potvrdzuje, že ide o prehlásenie orgánu verejnej moci, ktorý listinu vydal, a ak nie je preukázaný opak, potvrdzuje i pravdivosť toho, čo je v nej osvedčené alebo potvrdené. 
(2) Správca dane môže vyžadovať overenie pravdivosti úradnej pečiatky a podpisu na listine vydanej orgánom cudzieho štátu, pokiaľ je to v konaní potrebné, najmä, ak má pochybnosti o pravdivosti predložených listín. 
24c Znalecký posudok 
(1) Správca dane môže ustanoviť znalca k preukázaniu skutočností rozhodných pre správne zistenie a stanovenie dane, 
a) ak rozhodnutie závisí na posúdení otázok, ku ktorým sú potrebné odborné znalosti, ktoré správca dane nemá, alebo 
b) ak daňový subjekt nepredloží znalecký posudok, pokiaľ mu túto povinnosť ukladá zákon, a to ani na výzvu správcu dane. 
(2) Rozhodnutie o ustanovení znalca sa doručuje znalcovi; včas podané odvolanie proti tomuto rozhodnutiu má odkladný účinok. Rozhodnutie o ustanovení znalca sa doručuje aj daňovému subjektu, ktorý proti nemu nemôže uplatniť opravné prostriedky. 
(3) Ak je správcom dane vyžiadaný znalecký posudok, je daňový subjekt, v ktorého veci má byť znalecký posudok podaný, povinný pri jeho vypracovaní s ustanoveným znalcom spolupracovať. Pokiaľ je k vypracovaniu znaleckého posudku potrebná súčinnosť ďalších osôb, môže im správca dane rozhodnutím uložiť túto povinnosť, a to v rozsahu nevyhnutnom pre vypracovanie znaleckého posudku; včas podané odvolanie proti tomuto rozhodnutiu má odkladný účinok. 
(4) Ak je vo veci daňového subjektu vykonávaná výpoveď znalca, má daňový subjekt právo byť pri tomto vypočutí prítomný a klásť znalcovi otázky týkajúce sa podávaného znaleckého posudku. O tom, že bude vykonávaná výpoveď znalca, správca dane daňový subjekt včas vyrozumie.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme ustanovenie o dôkazných prostriedkov upraviť samostatne a nie v paragrafe o dokazovaní. 
Ako dôkazný prostriedok bude možné použiť čokoľvek, čo povedie k zisteniu skutočného stavu vecí. Podmienkou pre to, aby mohol byť dôkazný prostriedok uznaný, bude jeho súlad so zákonom. Nebude preto možné použitie takého dôkazného prostriedku, pri obstarávaní ktorého bol porušený zákon alebo ktorý sám je v rozpore so zákonom. 
Navrhujeme, aby správca dane mohol ako dôkazný prostriedok použiť podklady získané od iných orgánov verejnej moci (napr. svedeckú výpoveď). Uvedené ustanovenie pokrýva prípady, kedy by podkladom podľa prechádzajúceho odseku bola svedecká výpoveď. V ustanovení je v tomto prípade zakotvená povinnosť správcu dane na návrh daňového subjektu opätovne previesť výsluch svedka, tento krát však pred správcom dane a podľa daňového poriadku. 
Navrhované ustanovenie § 24b definuje verejnú listinu. Pri verejnej listine platí, že potvrdzuje pravdivosť toho, čo je v nej osvedčené alebo potvrdené. Ak niektorá skutočnosť nebola vo verejnej listine skutočne osvedčená alebo potvrdená, nemožno tvrdiť, že ide o skutočnosť preukázanú. Ako dôkazný prostriedok môže byť použitá aj listina vydaná orgánom cudzieho štátu. Správca dane má možnosť požadovať overenie pravosti úradnej pečiatky na takejto listine v prípade, že má pochybnosť o pravdivosti predloženej listiny. 
V § 24c navrhujeme ustanoviť postup pri obstaraní znaleckého posudku správcom dane v prípade ak rozhodnutie správcu dane závisí na posúdení otázok, ku ktorým sú potrebné odborné znalosti, ktoré správca dane nemá, alebo ak daňový subjekt nepredloží znalecký posudok, pokiaľ mu túto povinnosť ukladá zákon, a to ani na výzvu správcu dane. 
 	Z 	ČA 	Navrhovaná úprava nereflektuje na legislatívne zmeny v predmetnom návrhu zákona. Navrhovaná úprava sa podstatne neodlišuje od úpravy, ktorá je predmetom zákona č. 563/2009 Z. z. a rovnako neprináša ani zásadné zmeny. Súčasná úprava je postačujúca, dostatočne definuje dôkazné prostriedky, výsluch svedkov ako aj spôsob vedenia dokazovania správcom dane. Úprava je v súlade s požiadavkou prehľadnosti právnej normy. Navrhovaná úprava verejnej listiny nie je potrebná, vzhľadom na to, že verejná listina je pojem používaný vo všetkých právnych odvetviach, je všeobecne zaužívaný a nie je potrebné ho definovať osobitne v daňovom poriadku. 	
RUZ 	Čl. II 
A. K čl. II bod 27 novely zákona o DzP 
V § 43a sa v ods. 1 a 3 slovo „sťažnosť“ nahrádza slovom „reklamácia“ v príslušnom tvare a v ods. 2 sa slovo „sťažnosť na postup“ nahrádza slovami „reklamácia postupu“. 
Odôvodnenie: V prípade pochybností daňovníka o správnosti zrazenej dane alebo preddavku na daň navrhujeme podľa doterajšej praxe využiť reklamáciu. 
 	Z 	N 	Navrhovateľ v rámci rozporového konania od pripomienky odstúpil. Reklamáciu a námietku uplatňuje daňovník v prípade nesprávneho postupu správcu dane. Vyvolanou zmenou je prevzaté ustanovenie zo zákona č. 511/1992 Z. z. , ktoré upravuje sťažnosť pri nesprávnom postupe platiteľa dane. 	
RUZ 	Čl. II 
B. K čl. II bod 27 novely zákona o DzP 
V § 43a sa v ods. 3 vypúšťajú slová „možno sa“ a nahrádzajú sa slovami „daňovník aj platiteľ dane sa môžu“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme upresnenie, podľa ktorého sa proti rozhodnutiu o reklamácii môže v stanovenej lehote odvolať ako daňovník tak aj platiteľ dane. 
 	Z 	A 	Ustanovenie upravené. 	
RUZ 	Čl. II 
C. K čl.II bod 33 novely zákona o DzP 
V § 49a sa v druhej vete v ods. 5 vypúšťajú slová „odseku 5“. 
Odôvodnenie: Uvedená zmena je potrebná vzhľadom na zrozumiteľnosť ustanovenia. 
 	O 	A 	Ustanovenie upravené. 	
RUZ 	Čl. II 
D. K čl. II bod 33 novely zákona o DzP 
V § 49a sa vypúšťa ods. 6. 
Odôvodnenie: Zákon nestanovuje, čo sa rozumie pojmom „zmena skutočností zakladajúcich povinnosť registrácie“. Navrhujeme, aby daňový subjekt nebol povinný oznamovať zmeny skutočností zakladajúcich povinnosť registrácie, najmä ak daňovníkovi zanikne povinnosť registrácie z dôvodu vrátenia živnostenského listu, pretože pri existencii vzájomnej komunikácie štátnych orgánov a verejných registrov si správca dane dokáže zistiť príslušnú informáciu resp. byť informovaný o príslušnej skutočnosti. 
 	Z 	ČA 	Ustanovenie zmenené v nadväznosti na zákon č. 530/2003 Z. z. o obchodnom registri a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. 	
RUZ 	Čl. V 
A. K čl. V bod 2 novely zákona o DPH 
V novelizačnom bode 2, navrhujeme v §21 odsek 3 vypustiť písmeno d) 
Táto pripomienka je zásadná 
Odôvodnenie: Už pri aplikácii novely zákona o DPH o podmienkach pre skoršie vracanie nadmerného odpočtu DPH dochádzalo k situáciám, kedy podnikatelia, ktorým vznikali nadmerné odpočty vo výške cca 10 mil. € mesačne si nemohli požiadať o skoršie vrátenie týchto nadmerných odpočtov preto, lebo z dôvodu bežného ľudského omylu im vznikli možno 1 - 3 prípady včasného nezaplatenia nejakej colnej či odvodovej povinnosti (možno vo výške cca 10 tis. € za celé sledované obdobie - cca 0,008% z ročnej sumy nadmerného odpočtu). Rovnaká "tvrdosť" zákona by mohla nastať aj v tomto prípade. Nedoplatky by takýmto platiteľom nemali predsa vznikať z titulu DPH (keďže sa budú samododaňovať). Alternatívne by sa mohol zaviesť limit na výšku nedoplatku. V prípade ak by sa nedoplatok nachádzal pod týmto limitom mohol by podnikateľ požiadať o skoršie vrátenie nadmerného odpočtu. 
 	Z 	N 	Zavedením tzv. samozdanenia pri dovoze tovaru z tretích štátov sa štát vzdáva možnosti disponovať určitý čas s finančnými prostriedkami, ktoré v súčasnosti vyberá colná správa pri dovoze tovaru, a súčasne sa tým poskytuje finančná výhoda dovozcom, ktorí budú samozdaňovať dovážaný tovar. Zámerom je poskytnúť túto výhodu len daňovým subjektom, ktoré sú finančné spoľahlivé a disciplinované v plnení daňových povinností voči štátnemu rozpočtu. 
Pri ustanoveniach súvisiacich so zavedením tzv. samozdanenia dovozu tovaru z tretích štátov sa navrhuje účinnosť od 1. januára 2013, kedy zlúčením daňových a colných úradov vzniknú finančné úrady. Od tohto dátumu nebude problematické pre dovozcu zistiť, či má alebo nemá nedoplatky voči finančnému úradu ku dňu uvedenému v predmetnom ustanovení, a súčasne bude motivovaný prípadné nedoplatky uhradiť. 
 	
RUZ 	Čl. V 
B. K čl. Vbod 18 novely zákona o DPH 
Pôvodný bod 18 navrhujeme nahradiť nasledovne: 
„18. § 78a sa nahrádza novým § 78a, ktorý znie: 
„78a 
Platenie preddavku na daň pri predaji tovaru na trhovom mieste 
(1) Zahraničná osoba z tretieho štátu, ktorá je platiteľom, je povinná platiť preddavok na daň splatnú za príslušné zdaňovacie obdobie pripadajúcu na tovar predávaný na trhovom mieste. 29a) Preddavok na daň sa platí vo výške 50% z dane pripadajúcej na množstvo tovaru určeného na predaj na trhovom mieste v príslušnom zdaňovacom období, najmenej 165,97 eura. Pri výpočte preddavku na daň sa vychádza z predpokladanej predajnej ceny tovaru. 
(2) Preddavok na daň podľa odseku 1 je splatný najneskôr posledný pracovný deň predchádzajúci dňu, v ktorom platiteľ začne po prvýkrát v príslušnom zdaňovacom období predávať tovar na trhovom mieste. 
(3) Platiteľ, ktorý zaplatil preddavok na daň, upraví svoju vlastnú daňovú povinnosť alebo nadmerný odpočet v príslušnom zdaňovacom období o sumu zaplateného preddavku na daň.“.“. 
Odôvodnenie: Pre zahraničné osoby z tretích krajín navrhujeme ponechať povinnosť platiť preddavok na daň pri predaji tovaru na trhovom mieste. Uvedené ustanovenie je prevenciou proti nelegálnemu predaju tovarov zahraničnými osobami z tretích krajín na trhovom mieste na území SR (najmä v pohraničných oblastiach), kedy existuje riziko nezaplatenia DPH na výstupe. 
 	O 	N 	Ponechanie povinnosti platiť preddavok na daň pri predaji tovaru na trhovom mieste len pre zahraničné osoby z tretích štátov by viedlo k diskriminácii týchto podnikateľov v porovnaní so zahraničnými osobami z členských štátov EÚ. 	
RUZ 	Čl. V 
C. K čl.V bod 22 novely zákona o DPH 
Bod 22 navrhujeme vypustiť. 
Odôvodnenie: Navrhujeme vypustiť ustanovenie, ktoré stanovuje sankcie za neoprávnené uplatnenie nadmerného odpočtu v skrátenej lehote, pretože správca dane má k dispozícii všetky údaje a informácie o všetkých podmienkach, ktoré sú viazané na uplatnenie nároku daňového subjektu na vrátanie nadmerného odpočtu v skrátenej lehote. Tieto informácie a údaje si správca dane dokáže overiť a v prípade, že podmienky nie sú splnené, nadmerný odpočet daňovému subjektu v skrátenej lehote nemá vrátiť. 
 	Z 	N 	Zámerom sankcie za neoprávnené vrátenie nadmerného odpočtu v skrátenej lehote je zamedziť zneužívaniu tohto ustanovenia. Ak daňový úrad pri overení splnenia podmienok na vrátenie nadmerného odpočtu zistí, že podmienky nie sú splnené, nadmerný odpočet nevráti v lehote podľa § 79 ods. 2 zákona a pokuta sa neuloží. 
Táto sankcia bola zavedená s účinnosťou od 1. apríla 2009 zákonom č. 83/2009 Z. z. (čl. II – novela zákona č. 511/1992 Zb. v znení neskorších predpisov, § 35b ods. 1 písm. h)). Keďže daňový poriadok túto sankciu neprevzal, ustanovuje sa v zákone o DPH). 
 	
RUZ 	Čl. V 
D. K čl. V bod 23 novely zákona o DPH 
V pôvodnom bode 23 navrhujeme nahradiť slovo „piatich“ slovom „štrnástich“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme predĺžiť pomerne krátku (pôvodne 5-dňovú) lehotu pre daňový subjekt na odstránenie nedostatkov podaného súhrnného výkazu. Osoba zodpovedná za účtovníctvo daňového subjektu nemusí byť za každých okolností k dispozícii v okamihu, kedy sa u správcu dane objavia pochybnosti o správnosti, pravdivosti alebo úplnosti podaného súhrnného výkazu alebo o pravdivosti údajov v ňom obsiahnutých. 
 	Z 	N 	Pri stanovení lehoty na odstránenie nedostatkov podaného súhrnného výkazu je nutné prihliadať na lehotu jedného mesiaca od skončenia obdobia, ktorého sa informácie týkajú, v ktorej je daňový orgán povinný sprístupniť informácie zo súhrnných výkazov daňovým orgánom ostatných členských štátov EÚ. Táto lehota je ustanovená v nariadení Rady (ES) č. 1798/2003 o administratívnej spolupráci v oblasti dane z pridanej hodnoty v znení jeho zmien a dodatkov. Cit. nariadenie bude od 1. januára 2012 zrušené a nahradené nariadením Rady (EÚ) č. 904/2010 o administratívnej spolupráci a boji proti podvodom v oblasti dane z pridanej hodnoty (prepracované znenie). Lehota na sprístupnenie informácií ostáva v novom nariadení zachovaná (článok 20 bod 2. nariadenia Rady (EÚ) 904/2010. 	
RUZ 	Čl. X 
A. V čl. X navrhujeme upraviť účinnosť novely nasledovne: 
V čl.Xnávrhu novely týkajúceho sa účinnosti celej novely navrhujeme upraviťúčinnosť "reverse-charge" mechanizmu pri dovoze tovaru (relevantné ustanovenia v časti V.) čo najskôr napríklad už od 1.7.2011 alebo 1.9.2011, najneskôr však od 1.1.2012. 
Táto pripomienka je zásadná 
Odôvodnenie: Samozdanenie pri dovoze tovaru prinesie výhodu pre podnikateľov aj pre štát, a to z dôvodu, že sa hlavne zamedzí špekuláciám, pri ktorých sa žiada vrátenie DPH z rozpočtu SR neserióznymi podnikateľmi, ktorí ale odvody DPH nevykonávajú; a tiež slovenskí podnikatelia si nebudú vyberať za štát dovozu susedné členské štáty, ktoré umožňujú systém reverse-charge dane pri dovoze tovaru prostredníctvom daňového priznania podávaného daňovému úradu, čo znamená, že clo sa vyberie v Slovenskej republike. V súčasnosti je tento systém zo štátov susediacich so Slovenskou republikou zavedený v Českej republike, Maďarsku a Rakúsku. Tento systém prinesie podnikateľom cash flow výhodu a ovplyvní ich rozhodovanie o tom, ktorý členský štát si vyberú za štát dovozu tovaru do Európskej únie, v ktorom bude tovar prepustený do colného režimu voľný obeh. 
 	Z 	N 	Zavedením samozdanenia pri dovoze tovaru z tretích štátov sa štát vzdáva možnosti disponovať určitý čas s finančnými prostriedkami, ktoré v súčasnosti vyberá colná správa pri dovoze tovaru, a súčasne sa tým poskytuje finančná výhoda dovozcom, ktorí budú samozdaňovať dovážaný tovar. Zámerom je poskytnúť túto výhodu len daňovým subjektom, ktoré sú finančné spoľahlivé a disciplinované v plnení daňových povinností voči štátnemu rozpočtu. 
Z hľadiska príjmov štátneho rozpočtu nebude mať navrhovaná zmena vplyv na akruálny výnos DPH. Na hotovostný výnos DPH bude mať zmena platenia dane pri dovoze tovaru negatívny vplyv. Pre rok 2013 je odhadnutý hotovostný výpadok vo výške 662 841 tis. eur, pre rok 2014 vo výške 92 798 tis. eur, pre rok 2015 vo výške 105 789 tis. eur a pre rok 2016 vo výške 120 600 tis. eur. Pri zavedení samozdanenia pri dovoze tovaru z tretích štátov pre všetky daňové subjekty by sa hotovostný výpadok štátneho rozpočtu ešte zvýšil, čo je vzhľadom na stav verejných financií neakceptovateľné. 
Pri ustanoveniach súvisiacich so zavedením tzv. samozdanenia dovozu tovaru z tretích štátov sa navrhuje účinnosť od 1. januára 2013 z dôvodu negatívnych vplyvov na hotovostný výnos DPH a tiež z dôvodu, že od uvedeného termínu dôjde k zlúčeniu daňových a colných úradov a vzniknú finančné úrady. Od tohto dátumu nebude problematické pre dovozcu zistiť, či má alebo nemá daňové nedoplatky voči finančnému úradu ku dňu uvedenému v predmetnom ustanovení, a súčasne bude motivovaný prípadné nedoplatky uhradiť.  	
Verejnosť 	Čl. I bod 11 
Odporúčame vypustiť celý odsek 3 z návrhu novely zákona č.563/2009 o správe daní (daňový poriadok) pretože jeho navrhované znenie je diskriminačné a likvidačné pre malých a stredných podnikateľov, ktorí vedú externe účtovnú agendu viacerým daňovým subjektom miestne príslušným jednému správcovi dane pričom veľmi často im vyplýva z ich podnikateľskej činnosti potreba zastupovať daňové subjekty v daňovom konaní na základe všeobecnej plnej moci. 
Navrhované znenie odseku 3 §10 tak zásadným spôsobom zvýhodňuje daňových poradcov a advokátov. 
Takto navrhované doplnenie §10 o odsek 3 zákona č. 563/2009 je ešte viac diskriminačné a likvidačné ako §10 momentálne platného zákona č. 511/1992 Z.z. o správe daní a poplatkov.  	O 	N 	Navrhované body reflektujú na potrebu odborného zástupcu so znalosťami a praxou v odbore daňového práva, ktoré má daňový poradca alebo advokát. V prípade, ak by zástupca zastupoval viacero osôb, konali by ako daňoví poradcovia, bez adekvátneho odborného vzdelania a licencie.  	
Verejnosť 	Článok II. bod 33, ktorým sa do zákona pridáva § 49a 
Navrhujeme §49a odsek 8 doplniť o vetu: 
Neoznamuje sa úhrada v hotovosti, ktorá nie je u fyzickej osoby predmetom dane a doplniť odkaz na § 2 písm. a) zákona č. 595/2003 Z. z. 

§ 49a 
Registračná povinnosť a oznamovacia povinnosť 

Nové znenie odseku 8: 
Fyzickej osobe a právnickej osobe, ktorá má príjmy z podnikateľskej činnosti,136c) z inej samostatnej zárobkovej činnosti a z prenájmu a ktorá v rámci tejto činnosti uskutočnila úhradu v hotovosti fyzickej osobe neevidovanú v elektronickej registračnej pokladnici tejto fyzickej osoby a z úhrady nezrazila alebo nevybrala preddavok na daň alebo daň, vzniká oznamovacia povinnosť, ak celková suma takýchto úhrad tej istej fyzickej osobe presiahne za kalendárny rok sumu 5 000 eur. Neoznamuje sa úhrada v hotovosti, ktorá nie je u fyzickej osoby predmetom dane. (doplniť odkaz na § 2 písm. a) zákona 595/2003 Z. z.) Oznámenie správcovi dane je povinná fyzická osoba alebo právnická osoba zaslať v lehote do 31. marca roka nasledujúceho po roku, v ktorom takúto úhradu v hotovosti uskutočnila. Oznámenie obsahuje okrem výšky úhrady v hotovosti, dátumu a dôvodu takejto úhrady, aj identifikačné údaje fyzickej osoby alebo právnickej osoby, ktorá úhradu uskutočnila a identifikačné údaje prijímateľa takejto úhrady. 

Odôvodnenie: 
Podľa toho, ako je to formulované v návrhu zákona, by sa museli oznamovať napríklad aj 
? výplata zálohy na nákup materiálu a služieb z pokladne zamestnancom, konateľom, spoločníkom spoločnosti a pod., 
? výplata preddavku na cestovné výdavky v hotovosti pred uskutočnením pracovnej cesty zamestnancom, konateľom, spoločníkom spoločnosti a pod., 
? výplata cestovných náhrad v hotovosti zamestnancom, konateľom, spoločníkom spoločnosti a pod., 
? výplata podielov na zisku v hotovosti spoločníkom, konateľom, akcionárom a pod. 
Teda nielen úhrady, ktoré sú u prijímateľa hotovosti zdaniteľným príjmom, ale akékoľvek platby.  	O 	A 	Ustanovenie upravené. 	
SKDP 	K Čl. I. bod 9 a 10 
Podľa ustanovenia § 21 ods. 2 zákona č. 78/1992 Zb. o daňových poradcoch a Slovenskej komore daňových poradcov (ďalej len „SKDP“) komora je nezávislou samosprávnou profesijnou organizáciou, ktorá združuje daňových poradcov zapísaných v zozname. Navrhované zmeny a doplnenia zákona č. 563/2009 Z. z. neboli s SKDP predbežne prerokované, pričom sa jedná o vážne zmeny v činnosti daňových poradcov. 
Podľa § 17 ods. 1 zákona č. 78/1992 Zb. daňový poradca vykonáva daňové poradenstvo na základe uzatvorenej zmluvy s klientom. V súvislosti s ustanovením daňového poradcu ako zástupcu daňového subjektu ex offo toto nebude možné. 
Podľa § 19 ods. 1 zákona č. 78/1992 Zb. daňový poradca zodpovedá klientovi za škodu, ktorú mu spôsobil v súvislosti s poskytovaním daňového poradenstva. Otázka zodpovednosti za škodu v prípade zastupovania je mimoriadne závažná a vôbec nie je riešená. Daňový poradca sa tejto zodpovednosti môže zbaviť, iba v prípade, že preukáže, že škode nemohol zabrániť ani pri vynaložení všetkého úsilia, ktoré možno od neho požadovať. Z uvedeného vyplýva, že daňový poradca je povinný minimálne sa pokúsiť získať príkaz od klienta, ako aj potrebné podklady. Vzhľadom na dôvody, pri ktorých ustanovenie daňového poradcu ex offo prichádza do úvahy, nie je vyriešená otázka, ako to má urobiť. 
V prípade ustanovenia daňového poradcu ex offo je zároveň potrebné upraviť otázku trov konania, a to ako v Daňovom poriadku, tak aj v zákone č. 78/1992 Zb. 
Súčasnú úpravu v § 12 ods. c) Daňového poriadku považujeme za nepostačujúcu. Navrhujeme doplnenie predmetného ustanovenia nasledovne: 
d) zástupca ustanovený správcom dane, ktorým je daňový poradca, patrí mu náhrada hotových výdavkov a odmena podľa osobitného predpisu za úkony, ktoré ako zástupca vo veci vykonal; nárok možno u správcu dane uplatniť po jednotlivých úkonoch, najneskôr však do 20 pracovných dní potom, čo bol zástupcom vo veci vykonaný posledný úkon, inak tento nárok zaniká. Zástupca má nárok na poskytnutie primeranej zálohy. 
V nadväznosti na predmetné ustanovenie je potrebné doplniť § 17 zákona č. 78/1992 Zb. o nasledovné ustanovenia: 
Ods. 1 
Daňový poradca vykonáva daňové poradenstvo na základe uzatvorenej zmluvy s klientom. To neplatí v prípade, ak je daňový poradca ustanovený v súlade s § 9 ods. 6 a 7 zákona č. 563/2009 Z. z. 
Nový ods. 5 
„Ak bol daňový poradca ustanovený z úradnej moci odmenu za vykonané úkony mu uhradí štát. Daňovému poradcovi náleží za dobu výkonu tejto funkcie náhrada vo výške násobku preukázateľne vynaložených hodín a obvyklej ceny služby poskytovanej daňovým poradcom stanovenej hodinovou sadzbou a náhrada účelne vynaložených výdavkov.“ 
Zároveň upozorňujeme, že navrhovaná právna úprava vôbec nerieši možný konflikt záujmov medzi navrhnutým zástupcom a zastúpeným, medzi zástupcom a správcom dane, resp. jeho zamestnancami, vznik zastupovania na základe ustanovenia správcom dane a možnosti zrušenia zastupovania, čo považujeme v prípade, ak má byť daňový poradca, vzhľadom na jeho zodpovednosť, ustanovovaný za zástupcu ex offo za nevyhnutné, možnosť odmietnutia zastupovania napr. z dôvodu pracovnej vyťaženosti daňového poradcu, zdravotného stavu, atď. 
 	Z 	N 	Náhrada hotových výdavkov a ušlého zárobku, ktorá patrí zástupcovi daňového subjektu je ustanovená v § 12 daňového poriadku.  	
SKDP 	K Čl. I. bod 18.  
V § 16 ods. 4 písm. d) Daňového poriadku sa ustanovuje šesťročná lehota na podanie dodatočného daňového priznania od konca roka, v ktorom daňový subjekt podal daňové priznanie, v prípade zvýšenia daňovej straty oproti pôvodnému daňovému priznaniu. 
V dôvodovej správe k tomuto bodu sa neuvádza, prečo sa ustanovuje práve šesťročná lehota na podanie dodatočného daňového priznania v prípade zvýšenia daňovej straty oproti pôvodnému daňovému priznaniu. Správca dane podľa ustanovenia § 69 ods. 1 Daňového poriadku je oprávnený dodatočne vyrubiť daň v lehote siedmich rokov od konca roka, v ktorom vznikla povinnosť podať daňové priznanie, v ktorom bola táto daňová strata vykázaná. 
V záujme zrovnoprávnenia postavenia daňového subjektu a správcu dane navrhujeme zmenu šesťročnej lehoty na podanie dodatočného daňového priznania v prípade zvýšenia daňovej straty na sedemročnú. 
Navrhovaným ustanovením vznikol nesúlad medzi ustanovením § 16 ods. 4 písm. a) a ustanovením § 16 ods. 4 písm. d) Daňového poriadku. Podľa ustanovenia § 16 ods. 4 písm. a) Daňového poriadku daňový subjekt je oprávnený podať dodatočné daňové priznanie, ak zistí, že daň uvedená v podanom daňovom priznaní má byť nižšia, najneskôr však do štyroch rokov od konca roka, v ktorom vznikla povinnosť podať daňové priznanie. Daňový subjekt podľa ustanovenia § 16 ods. 4 bod d) Daňového poriadku bude môcť spätne zvýšiť daňovú stratu cestou dodatočného daňového priznania aj po štyroch rokoch od konca roka, v ktorom vznikla povinnosť podať daňové priznanie, no v zmysle bodu a) po štvrtom roku od konca roka, v ktorom vznikla povinnosť podať daňové priznanie si už zvýšenie daňovej straty nebude môcť uplatniť. 
Bez zmeny ustanovenia § 16 ods. 4 písm. a) Daňového poriadku nemá navrhovaná úprava § 16 ods. 4 písm. d) Daňového poriadku zmysel, a preto navrhujeme znenie ustanovenia § 16 ods. 4 písm. a) Daňového poriadku primerane upraviť k zmene v § 16 ods. 4 písm. d) Daňového poriadku. 
 	O 	ČA 	Vzhľadom na to, že navrhovaná úprava bola vypustená, je v zmysle súčasnej platnej úpravy možné podať dodatočné daňové priznanie v prípade zvýšenia daňovej straty v lehote 7 rokov od konca roka, v ktorom vznikla povinnosť podať daňové priznanie, v ktorom bola táto strata vykázaná. 	
SKDP 	K Čl. I bod 24 a 25. 
Podľa dôvodovej správy sa navrhuje, aby miestne zisťovanie mohol správca dane vykonať aj mimo obvodu svojej územnej pôsobnosti. Z dôvodovej správy nie je zrejmé, čo sa tým sleduje, resp. prečo platná právna úprava v Daňovom poriadku nie je postačujúca. 
V záujme právnej istoty navrhujeme ponechať súčasne platnú právnu úpravu v ustanovení § 37 ods. 2 Daňového poriadku, kde sa taxatívne uvádza, v ktorých prípadoch môže správca dane vykonať zisťovanie aj mimo obvodu svojej územnej pôsobnosti. 
 	O 	N 	Predmetný bod novely daňového poriadku bol navrhnutý z dôvodu efektívneho výkonu správy daní, a to najmä v prípadoch, kedy správca dane vykonáva daňovú kontrolu u daňového subjektu, ktorému je miestne príslušný a tento daňový subjekt má prevádzkareň alebo organizačnú zložku mimo obvodu jeho územnej pôsobnosti. 	
SKDP 	K Čl. I bod 31. 
Ustanovenie § 45 ods. 2 sa dopĺňa o písmeno h), podľa ktorého povinnosťou daňového subjektu pri daňovej kontrole je aj umožniť prístup k softvérom a informačno-komunikačným prostriedkom, ktoré daňový subjekt používa na prevádzkovanie podnikateľskej činnosti a k výstupom a dátam z týchto softvérov. 
V dôvodovej správe k tomuto bodu sa uvádza, že navrhovaná zmena sleduje lepší a efektívnejší výkon daňovej kontroly. 
Podľa ustanovenia § 2 písm. a) Daňového poriadku správou daní sa na účely tohto zákona rozumie postup súvisiaci so správnym zistením dane a zabezpečením úhrady dane a ďalšie činnosti podľa tohto zákona alebo osobitných predpisov. 
Podľa ustanovenia § 3 ods. 2 Daňového poriadku správca dane postupuje pri správe daní v úzkej súčinnosti s daňovým subjektom a pri vyžadovaní plnenia jeho povinností použije len také prostriedky, ktoré ho najmenej zaťažujú a umožňujú pritom správne vyrubiť a vybrať daň. 
Podľa ustanovenia § 44 ods. 1 Daňového poriadku daňovou kontrolou správca dane zisťuje alebo preveruje skutočnosti rozhodujúce pre správne určenie dane alebo dodržiavanie ustanovení osobitných predpisov. Daňová kontrola sa vykonáva v rozsahu, ktorý je nevyhnutne potrebný na dosiahnutie jej účelu. 
V ustanovení § 3 ods. 2 Daňového poriadku je zakotvená zásada proporcionality, ktorá je imanentnou súčasťou princípu právneho štátu podľa čl. 1 ods. 1 Ústavy SR. Princíp proporcionality, resp. primeranosti predovšetkým znamená primeraný vzťah medzi cieľom (účelom) sledovaným štátom a použitými prostriedkami, ktoré musia byť vhodné a nevyhnutné na jeho dosiahnutie. 
Sprístupnenie softvéru a informačno-komunikačných prostriedkov, ktoré daňový subjekt používa na prevádzkovanie podnikateľskej činnosti a k výstupom a dátam z týchto softvérov je v rozpore s princípom primeranosti. Táto povinnosť výrazne presahuje účel Daňového poriadku, ktorým je predovšetkým postup súvisiaci so správnym zistením dane a zabezpečením úhrady dane. Je v rozpore s účelom a stanoveným rozsahom daňovej kontroly. Daňové subjekty sú povinné v priebehu daňovej kontroly poskytovať správcovi dane požadované informácie, predkladať záznamy a iné doklady, ktoré preukazujú hospodárske operácie a účtovné prípady. Preto považujeme umožnenie prístupu k softvérom a informačno-komunikačným prostriedkom daňového subjektu za nadbytočné a neprimerané zaťaženie daňového subjektu a povinnosti daňového subjektu pri daňovej kontrole ustanovené v súčasnosti platným daňovým poriadkom za dostatočné. 
Prístupom správcu dane k softvérom a informačno-komunikačným prostriedkom, ktoré daňový subjekt používa na prevádzkovanie podnikateľskej činnosti, môže dôjsť k ohrozeniu obchodného tajomstva v oblastiach nesúvisiacich s daňovou kontrolou, bezpečnosti informačných systémov a k narušeniu integrity elektronických dát daňových subjektov. 
Navrhované doplnenie § 45 ods. 2 o písmeno h) predstavuje výrazný zásah do Ústavou chránených práv fyzických a právnických osôb a výrazne pripomína oprávnenia orgánov činných v trestnom konaní a súdov podľa Trestného poriadku (napr. § 90 Trestného poriadku). 
Podľa SKDP lepší a efektívnejší výkon daňovej kontroly nie je možné zabezpečovať priznávaním zjavne neprimeraných práv správcom dane a ukladaním neprimeraných povinností daňovým subjektom. Z uvedených dôvodov znenie § 45 ods. 2 písm. h) navrhujeme zrušiť. 
 	O 	N 	Vzhľadom na to, že informácie získané správcom dane pri výkone daňovej kontroly sú predmetom daňového tajomstva. Z uvedeného dôvodu k porušeniu práva na ochranu osobných údajov nemôže dôjsť. Rovnako, správca dane má povinnosť postupovať podľa § 3 ods. 2 daňového poriadku. Umožnenie prístupu k softvérom a informačno-komunikačným prostriedkom predstavuje menšiu záťaž daňového subjektu pri výkone daňovej kontroly, a tým aj jej efektívnejší výkon. 	
SKDP 	K Čl. I bod 33. 
Navrhovaným znením sa predlžuje oprávnenie správcu dane disponovať zapožičanými dokladmi nie do 30 dní od predloženia posledného dokladu alebo inej veci, ale do ukončenia kontroly, resp. aj dlhšie. 
Aj navrhovaná zmena je v rozpore s ustanovením § 3 ods. 2 Daňového poriadku, podľa ktorého správca dane pri vyžadovaní plnenia povinností daňového subjektu použije len také prostriedky, ktoré ho najmenej zaťažujú a umožňujú pritom správne vyrubiť a vybrať daň. Predĺženie lehoty na vrátenie dokladov považujeme za neprimerané, pričom neprimeranosť umocňuje skutočnosť, že výkon daňovej kontroly nie je v Daňovom poriadku časovo obmedzený. Pre prípad potreby si správca dane môže vyhotoviť kópie zapožičaných dokladov. 
Navrhované znenie ustanovenia § 46 ods. 6 Daňového poriadku odporúčame zrušiť.  	O 	N 	V praxi dochádza k prípadom, kedy správca dane potrebuje mať k dispozícii doklady daňového subjektu aj dlhšie ako 30 dní od predloženia posledného dokladu. V záujme správneho určenia dane pri výkone daňovej kontroly navrhované ustanovenie nachádza svoje opodstatnenie. Zároveň z uvedenej úpravy nevyplýva, že by správca dane v prípade potreby daňového subjektu nebol oprávnený vrátiť zapožičané doklady daňovému subjektu pre navrhovanou lehotou. 	
SKDP 	K Čl. I bod 36. 
Podľa návrhu zákona sa ustanovenie § 46 Daňového poriadku dopĺňa o nový odsek, ktorý znie: 
„(9) Daňová kontrola je ukončená dňom 
a) doručenia protokolu podľa odseku 8, 
b) doručenia oznámenia o určovaní dane podľa pomôcok podľa § 48 ods. 2, alebo 
c) uplynutia lehoty podľa osobitného predpisu. 36a)“ 
Poznámka pod čiarou k odkazu 36a odkazuje na § 79 ods. 4 zákona č. 222/2004 Z. z. o dani z pridanej hodnoty v znení zákona č. 490/2010 Z. z. Toto ustanovenie zákona o dani z pridanej hodnoty upravuje vrátenie nadmerného odpočtu v prípade začatia daňovej kontroly pre vrátenie nadmerného odpočtu, avšak neupravuje ukončenie daňovej kontroly. Z uvedeného dôvodu považujeme uvedené ustanovenie za nekonzistentné a odporúčame ho príslušne upraviť, spresniť. 
 	O 	A 	Zapracované v texte.  	
SKDP 	K Čl. I bod 38. 
V návrhu novely zákona sa uvádza, aby pomôckou boli, okrem iného, aj „znalecké posudky, výpovede objasňujúce skutočnosti rozhodujúce pre správne určenie dane“... 
Navrhovaná úprava podľa názoru SKDP nesleduje precizovanie uvedeného ustanovenia, práve naopak, stiera rozdiely medzi tým, kedy sa znalecké posudky a výpovede považujú za dôkaz a kedy za pomôcku, teda aj medzi tým, kedy sa daň zistí dokazovaním a kedy na základe pomôcok. 
Navrhujeme ponechať doterajšiu úpravu, teda pomôckou môžu byť len „znalecké posudky a výpovede svedkov v iných daňových veciach.“ 
 	O 	N 	Vzhľadom na to, že určenie dane podľa pomôcok sleduje cieľ podľa § 2 písm. a), a to správne zistenie dane, pri určení dane podľa pomôcok je nevyhnutné, aby správca dane využil všetky dostupné pomôcky, ktoré sú predmetom bodu 38 novely daňového poriadku 	
SKDP 	K Čl. I bod 40. 
Uvedeným ustanovením sa vylučuje možnosť podať odvolanie proti rozhodnutiu o uložení predbežného opatrenia. Z dôvodovej správy vyplýva len to, že účelom navrhovanej zmeny je odstrániť problémy, ktoré sa vyskytujú v praxi. 
V § 50 ods. 3 Daňového poriadku navrhujeme ponechať možnosť podať odvolanie proti rozhodnutiu o uložení predbežného opatrenia, ktoré nebude mať odkladný účinok. Predbežným opatrením dochádza k výraznému zásahu do základných práv a slobôd (k ich obmedzeniu), preto je nevyhnutné, aby takéto rozhodnutie bolo preskúmateľné nadriadeným orgánom. K uvedenému dodávame, že v právnom štáte právny poriadok nemá chrániť štát pre občanmi, resp. daňovými subjektmi. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
SKDP 	K Čl. I bod 56. 
Ustanovenie § 68 ods. 1 Daňového poriadku sa má doplniť o nasledovnú vetu: „Ak daňovú kontrolu vykonalo finančné riaditeľstvo, vyrubovacie konanie vykoná a rozhodnutie vo vyrubovacom konaní vydá miestne príslušný správca dane.“ 
Výkon kontrol finančným riaditeľstvom považujeme za nesystémové. Z Daňového poriadku vyplýva, že dokazovanie, na rozdiel od súčasného právneho stavu, sa presunulo do vyrubovacieho konania a vyrubovacie konanie už nie je len „hluchým“ obdobím od ukončenia daňovej kontroly do vydania rozhodnutia. 
Z ustanovenia § 68 ods. 3 Daňového poriadku vyplýva, že správca dane na základe písomného vyjadrenia daňového subjektu a ním predložených dôkazov vykoná dokazovanie alebo miestne zisťovanie. Podľa § 3 ods. 3 Daňového poriadku správca dane hodnotí dôkazy podľa svojej úvahy, a to každý dôkaz jednotlivo a všetky dôkazy v ich vzájomnej súvislosti, pritom prihliada na všetko, čo pri správe daní vyšlo najavo. Z ustanovenia § 68 ods. 1 Daňového poriadku teda vyplýva, že finančné riaditeľstvo je po ukončení kontroly vylúčené z vyrubovacieho konania, a teda aj z dokazovania. Je otázne, či za stavu, keď kontrolu vykoná daňové riaditeľstvo bude správca dane schopný vykonať dokazovanie a v rozhodnutí uviesť svoje kvalifikované úvahy, ktoré odôvodňujú rozhodnutie. Za daného stavu je možné predpokladať, že vyrubovacie konanie po kontrole vykonanej finančným riaditeľstvom bude formálne a obmedzí sa len na reprodukciu kontrolných zistení. 
Podľa čl. 46 ods. 1 Ústavy SR každý sa môže domáhať zákonom ustanoveným postupom svojho práva na nezávislom a nestrannom súde a v prípadoch ustanovených zákonom na inom orgáne Slovenskej republiky. Daňové konanie je založené na zásade dvojinštančnosti. Zásada dvojinštančnosti daňového konania má v daňovom konaní o to väčší význam, že správca dane svojimi rozhodnutiami a inými úkonmi zasahuje do majetkovej sféry daňového subjektu. Podľa ustanovenia § 74 ods. 1 Daňového poriadku odvolacím orgánom je druhostupňový orgán. Ak rozhodnutie vydalo ministerstvo, odvolacím orgánom je minister, ktorý rozhoduje na základe odporúčaní ním určenej osobitnej komisie. 
Navrhovanú úpravu považujeme za porušenie práva na právnu ochranu a zásady dvojinštančnosti daňového konania. V prípade podania odvolania voči rozhodnutiu vo vyrubovacom konaní by o tomto odvolaní rozhodoval ako druhostupňový orgán ten istý orgán, na základe zistení ktorého (získaných v priebehu daňovej kontroly) miestne príslušný správca dane vydal rozhodnutie vo vyrubovacom konaní. 
Ustanovenie § 68 ods. 1 Daňového poriadku navrhujeme doplniť o nasledovnú vetu: „Ak daňovú kontrolu vykonalo finančné riaditeľstvo, vyrubovacie konanie vykoná a vo vyrubovacom konaní rozhodne finančné riaditeľstvo.“ 
Vzhľadom na uvedené navrhujeme nasledovné znenie § 74 ods. 1 Daňového poriadku. 
(1) Odvolacím orgánom je druhostupňový orgán. Ak rozhodnutie vydalo finančné riaditeľstvo, odvolacím orgánom je ministerstvo. Ak rozhodnutie vydalo ministerstvo, odvolacím orgánom je minister, ktorý rozhoduje na základe odporúčaní ním určenej osobitnej komisie. 
 	O 	N 	K porušeniu zásady dvojinštančnosti nedôjde vzhľadom na to, že správca dane vo vyrubovacom konaní vykonáva dokazovanie a dôkazy sám hodnotí podľa § 3 ods. 3 daňového poriadku. Rovnako aj rozhodnutie zostáva na jeho úvahe. V prípade odvolania bude finančné riaditeľstvo preskúmavať rozhodnutie miestne príslušného správcu dane, ktoré nebude ovplyvnené úvahou finančného riaditeľstva.  	
SKDP 	K Čl. I nový bod k § 3 ods.7 
Ustanovenie § 3 ods. 7 navrhujeme doplniť o pôvodne navrhované znenie: „Správca dane dbá, aby pri rozhodovaní o skutkovo zhodných alebo podobných prípadoch nevznikali neodôvodnené rozdiely.“ 

Odôvodnenie: 
Zásada predvídateľnosti, resp. právnej istoty vyplýva z ústavou garantovanej rovnosti pred zákonom a zákazom diskriminácie, je obsiahnutá v Listine základných práv EÚ, ako aj v Rezolúciách Výboru ministrov Rady Európy. 
Uvedená zásada vychádza z čl. 12 ods. 1 Ústavy SR garantujúceho rovnosť všetkých v právach a je tiež vyjadrená v čl. 1 ods. 1 Ústavy SR, podľa ktorého je Slovenská republika právny štát. Predmetná zásada je len konkretizáciou princípu legitímnych očakávaní a predvídateľnosti konania orgánov verejnej moci, ktoré sú jednými zo základných princípov vlastných právnemu štátu. Preto je neakceptovateľná argumentácia, že v oblasti správy daní je táto zásada nerealizovateľná a táto argumentácia je v priamom rozpore s čl. 152 ods. 4 Ústavy SR, ktorý žiadne orgány, a teda ani orgány v oblasti správy daní, nevyníma z ústavného príkazu, že výklad a uplatňovanie ústavných zákonov, zákonov a ostatných všeobecne záväzných právnych predpisov musí byť v súlade s ústavou. 

Navrhujeme tiež doplniť nasledovné ustanovenie: 
„Správca dane uplatňuje svoju právomoc výlučne k účelom, ku ktorým mu bola zákonom alebo na základe zákona zverená a v rozsahu, v akom mu bola zverená.“ 

Odôvodnenie: 
V ustanovení je vyjadrená zásada zákazu svojvôle a zákazu zneužitia správneho uváženia, ktoré sú základnými piliermi materiálneho právneho štátu. Toto ustanovenie implementuje do nášho právneho poriadku zásadu obsiahnutú v Doporučení (80) 2 Výboru ministrov RE pre členské štáty týkajúcu sa správneho uváženia. 

 	O 	ČA 	Navrhovaný pojem „skutkovo podobný prípad“ predstavuje vágny pojem, v zmysle ktorého by bol správca dane povinný rozhodovať v podobných prípadoch zhodne napriek skutočnosti, že jednotlivé prípady sa síce môžu skutkovo podobať, avšak ich právna stránka má odlišný charakter. 	
SKDP 	K Čl. I nový bod k § 46 
Navrhujeme doplniť ustanovenie upravujúce lehotu na ukončenie daňovej kontroly. 

Odôvodnenie: 
V zákone úplne absentuje úprava lehôt na ukončenie daňovej kontroly, pričom dôvodová správa o dôvodoch vypustenia lehôt z prijatého zákona úplne mlčí. Zákonná úprava má však zásadný právny význam pre uplatnenie práva na prerokovanie veci bez zbytočných prieťahov, priznaného Ústavou SR v čl. 48 ods. 2. Absencia zákonných lehôt viedla v minulosti k nečinnosti správcov dane, o čom svedčia aj Nálezy ÚS SR (II. ÚS 62/1999, II. ÚS 14/01-46). Aj napriek skutočnosti, že vo verejnom záujme je zohľadniť povahu daňovej kontroly, medzi týmto verejným záujmom, aby všetci daňovníci platili riadne a včas všetky zákonom ustanovené dane a medzi verejným záujmom, aby štát nedosahoval bezdôvodné obohatenie zadržiavaním finančných prostriedkov daňovníkov však musí byť vytvorená spravodlivá rovnováha. Štátom ustanovené obmedzenia nemôžu byť neprimerane vysoké, ani príliš dlhodobé. Štrasburské orgány vo svojej judikatúre aj v súvislosti s platením daní opakovane deklarovali, že musí byť zachovaná spravodlivá rovnováha medzi požiadavkami všeobecného záujmu a povinnosťou chrániť základné práva jednotlivca. Zrušením lehôt na ukončenie daňovej kontroly sa daňovému subjektu vytvára právne postavenie, v ktorom po neobmedzene dlhý čas, až do skončenia daňovej kontroly a prípadného vydania dodatočného platobného výmeru (prípady kontroly nadmerného odpočtu, resp. v nadväznosti na navrhovanú úpravu v § 16 ods. 4) nemá právo pokojne užívať ten svoj majetok, ktorý ako daňový preplatok zaplatil štátu nad rámec splatnej dane, čím je narušená spravodlivá rovnováha medzi verejným záujmom na zabezpečení príjmov štátneho rozpočtu a medzi verejným záujmom na ochrane práva pokojne užívať svoj majetok, garantovaného Ústavou SR, a to v neprospech daňovníkovho práva pokojne užívať svoj majetok. 
Súčasne Najvyšší súd SR, ako aj Ústavný súd SR jasne deklarovali, že stanovenie lehôt na daňovú kontrolu je premietnutím princípu proporcionality zakotveného v Ústave SR do úpravy výkonu daňovej kontroly, ktorá predstavuje výrazný zásah do subjektívnych práv daňových subjektov. 
Ústavný súd SR opakovane deklaroval, že povinnosť rešpektovať základné princípy právneho štátu musí rešpektovať aj moc zákonodarná a pri prijímaní akejkoľvek právnej úpravy musí byť rešpektovaná požiadavka, že zákon má chrániť občana pred štátom a nie štát pred občanom. 
 	O 	N 	Úprava § 69 daňového poriadku ustanovujúca prekluzívnu päťročnú lehotu pre zánik práva vyrubiť daň, núti správcu dane vykonať v tejto lehote aj daňovú kontrolu, a tým predstavuje aj lehotu pre jej vykonanie a následné vydanie protokolu z daňovej kontroly.  	
SKDP 	K Čl. V bod 2. 
K § 21 ods. 3 písm. a) Definícia oprávnených subjektov 

Podľa v súčasnosti navrhovaného znenia colný úrad daň pri dovoze nevyrubí, ak platiteľ je právnická osoba alebo fyzická osoba, ktorá má v tuzemsku sídlo, miesto podnikania alebo organizačnú zložku zapísanú v obchodnom registri, dováža tovar, ktorý použije na dodávky tovarov a služieb ako platiteľ, atď. 
Navrhovaná úprava nerieši prípady, ak je platiteľom skupina registrovaná podľa § 4b ods. 2 zákona o DPH. Nie je zrejmé, či toto bolo úmyslom predkladateľa. Podľa nášho názoru by nemalo dôjsť k bezdôvodnému vylúčeniu tohto typu platiteľov, a zároveň k obmedzeniu pozitívneho vplyvu zamýšľanej právnej úpravy na štátny rozpočet. Uvedené riešenie považujeme zároveň za prvok, ktorý by mohol byť v rozpore s nasledujúcou legislatívou: 
(i) Čl. 28 Zmluvy o fungovaní Európskej únie upravujúci voľný pohyb tovaru; 

(ii) Bod 4 preambuly Smernice Rady č. 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty. Podľa bodu 4 „Dosiahnutie cieľa vytvorenia vnútorného trhu predpokladá, že sa v členských štátoch budú uplatňovať právne predpisy týkajúce sa daní z obratu tak, aby nenarušili podmienky hospodárskej súťaže a nebránili voľnému pohybu tovaru a služieb.“ 

(iii) Čl. 12 Ústavy Slovenskej republiky, na základe ktorého nemožno nikoho bezdôvodne znevýhodňovať. 

Z uvedených dôvodov, ako aj v záujme skvalitnenia podnikateľského prostredia, zvýšenia právnej istoty a v neposlednom rade v záujme dosiahnutia pozitívneho dopadu na štátny rozpočet zamýšľaného aj predkladateľom zákona navrhujeme ustanovenie § 21 ods. 3 písm. a) upraviť nasledovne: 
„a) právnická osoba alebo fyzická osoba, ktorá má v tuzemsku sídlo, miesto podnikania, prevádzkareň alebo organizačnú zložku zapísanú v obchodnom registri, alebo skupina registrovaná podľa § 4b zákona o DPH,“ 
 	O 	A 	 	
SKDP 	K Čl. V bod 2. 
K § 21 ods. 3 písm. d) Stanovenie minimálnej hranice nedoplatku 

Navrhujeme doplniť stanovenie minimálnej hranice nedoplatku voči daňovému alebo colnému úradu, nad ktorou nebude možné uplatniť navrhovaný zvýhodnený režim priznania DPH pri dovoze. Z praxe je známe, že pri platiteľoch s veľkým počtom transakcií môžu vznikať nedoplatky v nepatrnej hodnote v pomere k veľkosti platieb / obratu bez akéhokoľvek úmyslu platiteľa. Tieto odchýlky nebývajú zapríčinené obchádzaním zákona, ale často iba chybou / omylom ľudského faktora. 
V prípade nezavedenia minimálnej hranice by došlo k obmedzeniu zámeru novely zákona. Zároveň by mohlo nastať porušenie princípu proporcionality definovaného napríklad aj v čl. 13 ods. 4 Ústavy SR. Rovnako by v súčasnosti navrhovaná úprava neviedla v plnej miere k dosiahnutiu účelu definovaného aj v Dôvodovej správe k pripravovanej novele („...podnikatelia si nebudú vyberať za štát dovozu susedné členské štáty, ktoré umožňujú systém platenia dane pri dovoze tovaru prostredníctvom daňového priznania podávaného daňovému úradu, čo znamená, že clo sa vyberie v Slovenskej republike“). Navrhované znenie § 21 ods. 2a ods. 3 písm. d) zákona o DPH nie je taktiež v súlade s Programovým vyhlásením vlády SR (časť 2.1 Hospodárska politika – Dane a odvody). 

Z uvedených dôvodov navrhujeme ustanovenie § 21 ods. 3 písm. d) návrhu novely zákona o DPH upraviť nasledovne: 
„d) nemal daňové nedoplatky vyššie ako 1 000 eur [resp. iná vhodná suma] voči daňovému úradu a colnému úradu...“ 
 	O 	N 	Zavedením tzv. samozdanenia pri dovoze tovaru z tretích štátov sa štát vzdáva možnosti disponovať určitý čas s finančnými prostriedkami, ktoré v súčasnosti vyberá colná správa pri dovoze tovaru, a súčasne sa tým poskytuje finančná výhoda dovozcom, ktorí budú samozdaňovať dovážaný tovar. Zámerom je poskytnúť túto výhodu len daňovým subjektom, ktoré sú finančné spoľahlivé a disciplinované v plnení daňových povinností voči štátnemu rozpočtu. Pri ustanoveniach súvisiacich so zavedením tzv. samozdanenia dovozu tovaru z tretích štátov sa navrhuje účinnosť od 1. januára 2013, kedy zlúčením daňových a colných úradov vzniknú finančné úrady. Od tohto dátumu nebude problematické pre dovozcu zistiť, či má alebo nemá nedoplatky voči finančnému úradu ku dňu uvedenému v predmetnom ustanovení, a súčasne bude motivovaný prípadné nedoplatky uhradiť.  	
SKDP 	K Čl. V bod 2 
Týmto bodom sa navrhuje vložiť v § 21 (zákona o DPH) za odsek 2 nový odsek 3, v ktorom budú ustanovené podmienky, ktoré musí spĺňať platiteľ na uplatnenie „Samozdanenia“ pri dovoze tovaru do tuzemska. Konkrétne v novom § 21 ods. 3 písm. d) sa uvádza podmienka, že platiteľ nemal daňové nedoplatky voči daňovému a colnému úradu k 30. novembru kalendárneho roka.... 

Pripomienka: 
V praxi môžu nastať a nastávajú situácie, keď platiteľ nemá vedomosť o tom, že má voči DÚ resp. CÚ nedoplatok. Preto z dôvodu väčšej právnej istoty by sme navrhovali túto podmienku prehodnotiť resp. doplniť, že sa jedná o nedoplatky, o ktorých mal resp. mohol mať platiteľ vedomosť alebo naviazať túto podmienku na „vystavené potvrdenie konkrétneho úradu“. 
 	O 	N 	Zavedením tzv. samozdanenia pri dovoze tovaru z tretích štátov sa štát vzdáva možnosti disponovať určitý čas s finančnými prostriedkami, ktoré v súčasnosti vyberá colná správa pri dovoze tovaru, a súčasne sa tým poskytuje finančná výhoda dovozcom, ktorí budú samozdaňovať dovážaný tovar. Zámerom je poskytnúť túto výhodu len daňovým subjektom, ktoré sú finančné spoľahlivé a disciplinované v plnení daňových povinností voči štátnemu rozpočtu. Pri ustanoveniach súvisiacich so zavedením tzv. samozdanenia dovozu tovaru z tretích štátov sa navrhuje účinnosť od 1. januára 2013, kedy zlúčením daňových a colných úradov vzniknú finančné úrady. Od tohto dátumu nebude problematické pre dovozcu zistiť, či má alebo nemá daňové nedoplatky voči finančnému úradu ku dňu uvedenému v predmetnom ustanovení, a súčasne bude motivovaný prípadné nedoplatky uhradiť.  	
SKDP 	K Čl. V bod 23  
Týmto bodom sa navrhuje lehota na odstránenie nedostatkov podaného súhrnného výkazu 5 dni od doručenia výzvy. 

Pripomienka: 
Lehota je neprimerane krátka - v prípade platného ale nesprávneho IČ DPH odberateľa môže byť obtiažne získať správne údaje v tak krátkej lehote; v prípadoch, ak lehotu určuje správca dane (nie lehota stanovená zákonom ako je táto navrhovaná) môže správca dane určiť lehotu kratšiu ako 8 dni len výnimočne (§ 13/1 Zákona o správe daní); navrhujeme preto stanoviť lehotu 15 dni. 
 	O 	N 	Pri stanovení lehoty na odstránenie nedostatkov podaného súhrnného výkazu je nutné prihliadať na lehotu jedného mesiaca od skončenia obdobia, ktorého sa informácie týkajú, v ktorej je daňový orgán povinný sprístupniť informácie zo súhrnných výkazov daňovým orgánom ostatných členských štátov EÚ. Táto lehota je ustanovená v nariadení Rady (ES) č. 1798/2003 o administratívnej spolupráci v oblasti dane z pridanej hodnoty v znení jeho zmien a dodatkov. Cit. nariadenie bude od 1. januára 2012 zrušené a nahradené nariadením Rady (EÚ) č. 904/2010 o administratívnej spolupráci a boji proti podvodom v oblasti dane z pridanej hodnoty (prepracované znenie). Lehota na sprístupnenie informácií ostáva v novom nariadení zachovaná (článok 20 bod 2. nariadenia Rady (EÚ) 904/2010. 	
ZMOS 	k bodu 54. 
Slovo "vkladná" sa nahrádza slovom "vkladá" 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
ZMOS 	k bodu 64. 
V záujme zachovania chronologického sledu presunúť bod 64. za bod 66.  	O 	A 	Zapracované v texte. 	
ZMOS 	K bodom 70, 71, 72,73 
Žiadame tieto body vypustiť z návrhu zákona. 
Odôvodnenie: 
Z dôvodovej správy nie je zrejmý dôvod navrhovaného drastického zníženia výšky sankcií za porušenie ustanovení zákona daňovníkom v prípade správcu dane, ktorým je obec v čase, keď MF SR presadzuje razantný rast miestnych daní. 	O 	A 	Ustanovenia vypustené. 	
ZMOS 	K bodu 77. 
V záujme zachovania chronologického sledu presunúť bod 77. pred bod 76. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
SOCP 	Čl. I - K bodu 3 
Platné znenie § 3 zákona č. 563/2009 Z. z. má iba 9 odsekov, preto navrhujeme tretí novelizačný bod (zmenu § 3 ods. 10) upraviť.  	O 	A 	Text upravený. 	
SOCP 	Čl. I - K bodu 54 
V súvislosti s pridelením identifikačného čísla daňovému subjektu z dôvodu jednoznačnosti úpravy navrhujeme znenie § 67 ods. 7 spresniť a pojem "identifikačné číslo", zosúladiť s pojmom "daňové identifikačné číslo", uvedeným už v novelizačnom bode 53.  	O 	A 	Zapracované v texte. 	
SOCP 	Čl. I - Nad rámec novely 
Sociálna poisťovňa v navrhovanom daňovom poriadku navrhuje zachovanie súčasnej právnej úpravy, týkajúcej sa vedenia centrálnej evidencie zaregistrovaných daňových subjektov, ktorá slúži na účely zdanenia, do ktorej môže nazrieť oprávnený zamestnanec Sociálnej poisťovne, v súvislosti s plnením jej úloh. Preto navrhujeme doplniť právnu úpravu, ktorá korešponduje so súčasným znením § 31 ods. 14 zákona č. 511/1992 Zb., ktorú z hľadiska zabezpečenia výkonu sociálneho poistenia považujeme za potrebnú a odôvodnenú.  	O 	N 	Navrhovaná úprava nie je potrebná vzhľadom na to, že Daňové riaditeľstvo SR poskytuje údaje Sociálnej poisťovni na základe dohody, ktorá je spísaná v súlade s § 23 zákona SNR č. 511/1992 Zb. v znení neskorších predpisov 
(a v súčasnosti platným § 11 daňového poriadku) 
 	
SOCP 	Nad rámec novely 
V súvislosti so zmenou a doplnením daňového poriadku do návrhu novely navrhujeme zaradiť ako nový článok aj zmenu a doplnenie zákona č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení. V rámci tohto článku považujeme za potrebné doplniť oznamovaciu povinnosť Finančného riaditeľstva vo vzťahu k Sociálnej poisťovni o údaj, ktorým je deň vzniku registrácie a deň zániku registrácie daňového subjektu, ktorý dosahuje príjmy z podnikania a z inej samostatnej zárobkovej činnosti podľa osobitného predpisu (§ 6 ods. 1 a 2 zákona č. 595/2003 Z. z. v znení neskorších predpisov); súčasne navrhujeme, aby podrobnosti o plnení tejto povinnosti upravila dohoda uzatvorená medzi Sociálnou poisťovňou a Finančným riaditeľstvom; v nadväznosti na zmenu daňového poriadku navrhujeme v § 233 ods. 6 slová "Daňové riaditeľstvo" nahradiť slovami "Finančné riaditeľstvo". 
Odôvodnenie : 
Návrh na zmenu a doplnenie zákona č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení považuje Sociálna poisťovňa za odôvodnené v nadväznosti na zmenu právnej úpravy, týkajúcej sa vzniku a zániku právneho postavenia samostatne zárobkovo činnej osoby s účinnosťou od 1. januára 2011, ktoré sú naviazané na deň vzniku a deň zániku registrácie daňového subjektu. 

 	O 	N 	Navrhovaná úprava nie je potrebná vzhľadom na to, že požadované informácie je možné získať na základe vyššie cit. dohody.  	
ÚOOÚ 	čl. I bode 53 
Zásadná pripomienka: V čl. I bode 53 Navrhovaného materiálu požadujeme slová „rodné číslo“ nahradiť slovami „dátum narodenia“. Táto pripomienka je zásadná. 

Odôvodnenie: Podľa ustanovenia § 8 ods. 2 zákona č. 428/2002 Z. z. o ochrane osobných údajov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon č. 428/2002 Z. z.“) rodné číslo patrí do osobitnej kategórie osobných údajov (ide o tzv. citlivý údaj) a ako všeobecne použiteľný identifikátor ho možno použiť na účely určenia fyzickej osoby len vtedy, ak je nevyhnutné na dosiahnutie daného účelu spracúvania. 

Z pohľadu úprav náležitostí rozhodnutí vydávaných v iných oblastiach práva ako aj doterajšej praxe je Úrad názoru, že z pohľadu zákona č. 428/2002 Z. z. na identifikáciu účastníka konania, ktorý je fyzickou osobou - jednotlivcom nie je spracúvanie, resp. v danom prípade uvedenie jeho rodného čísla v rozhodnutí, nevyhnutné na dosiahnutie daného účelu spracúvania. Fyzická osoba je v dostatočnom rozsahu identifikovaná už v rámci samotného daňového konania (v ktorom dochádza k spracúvaniu aj rodného čísla fyzickej osoby - jednotlivca), ktorého výsledkom je vydanie rozhodnutia. Použitie rodného čísla je preto v tomto prípade nad rámec účelu. Z uvedeného dôvodu požadujeme zapracovať predmetnú pripomienku vyššie uvedeným spôsobom. 

 	Z 	A 	Zapracované v texte.  	
ÚOOÚ 	čl. II bod 17  
Zásadná pripomienka: V čl. II v bode 17 Navrhovaného materiálu požadujeme doplniť obsahové náležitosti určujúce zoznam osobných údajov fyzických osôb v ročnom zúčtovaní. Táto pripomienka je zásadná. 

Odôvodnenie: Právo na rešpektovanie súkromného života, ktorého neoddeliteľnou súčasťou je aj právo na ochranu osobných údajov, nemá absolútnu povahu v tom zmysle, že by vylučovalo všetky zásahy orgánov štátu. Preto zákon č. 428/2002 Z. z. podľa ustanovenia § 7 ods. 3 umožňuje spracúvanie osobných údajov dotknutej osoby bez jej súhlasu, ak osobitný zákon ustanovuje zoznam osobných údajov, účel ich spracúvania, okruh dotknutých osôb, prípadne aj možnosť, za splnenia podmienok uvedených v predmetnom ustanovení spracúvané osobné údaje z informačného systému poskytnúť, sprístupniť alebo zverejniť. 

Z pohľadu ochrany osobných údajov je preto potrebné, aby Navrhovaný materiál obsahoval podstatné náležitosti zakotvené v ustanovení § 7 ods. 3 zákona č. 428/2002 Z. z. Odkaz navrhovaného ustanovenia § 38 ods. 10, podľa ktorého vzor úradného tlačiva určuje Ministerstvo financií Slovenskej republiky, nie je možné v danom prípade považovať za dostačujúci a zoznam spracúvaných osobných údajov fyzických osôb je nevyhnutné zapracovať či už priamo do ustanovenia Navrhovaného materiálu alebo formou prílohy vzoru tlačiva k návrhu zákona. Nie je však ani možné ponechať ustanovenia uvedených obsahových náležitostí na právnu normu nižšej právnej sily ako je zákon. Navrhovaný materiál ako osobitný zákon s uvedenými obsahovými náležitosťami bude potom možné považovať za spôsobilý právny základ spracúvania osobných údajov dotknutých osôb bez ich súhlasu. 

Uvedená pripomienka sa vzťahuje aj na bod 16 Navrhovaného materiálu v súvislosti s vydávaním vzoru vyhlásenia podľa ustanovenia § 38 ods. 4 zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov. 
 	Z 	A 	Ustanovenie upravené. 	
ÚOOÚ 	čl. II bod 33 
Zásadná pripomienka: V čl. II v bode 33 Navrhovaného materiálu požadujeme v navrhovanom odseku 8 doplniť obsahové náležitosti určujúce zoznam „identifikačných údajov“ fyzických osôb v oznámení. Táto pripomienka je zásadná. 

Odôvodnenie: Navrhované znenie ustanovenia § 49a ods. 8 týkajúce sa oznamovacej povinnosti obsahuje výpočet náležitostí zahŕňajúcich aj identifikačné údaje fyzickej osoby, ktorá je povinná za splnenia zákonom stanovených podmienok si ju splniť. Z pohľadu ochrany osobných údajov si takýto výpočet však vyžaduje, aby osobné údaje boli spracúvané v súlade so zákonom č. 428/2002 Z. z. 

Z ustanovenia § 7 ods. 3 zákona č. 428/2002 Z. z. vyplýva, že spracúvanie osobných údajov bez súhlasu dotknutej osoby je možné na základe osobitného zákona, pokiaľ tento určí zoznam osobných údajov, účel ich spracúvania a okruh dotknutých osôb. 

Nakoľko pojem identifikačné údaje neobsahuje zoznam údajov na identifikáciu fyzickej osoby, navrhované ustanovenie § 49a ods. 8 žiadame doplniť o zoznam osobných údajov spracúvaných na účel splnenia si tejto oznamovacej povinnosti. 

Zapracovanie uvedenej pripomienky zosúladí spracúvanie osobných údajov s požiadavkou uvedenou v ustanovení § 7 ods. 3 zákona č. 428/2002 Z. z. a navrhovaný materiál ako osobitný zákon s uvedenými obsahovými náležitosťami bude potom možné považovať za spôsobilý právny základ spracúvania osobných údajov dotknutých osôb bez ich súhlasu. 
 	Z 	A 	Ustanovenie upravené. 	
 	Čl.I, § 3 
V § 3 sa za ods. 1 vkladá nový ods. 2, ktorý znie: 
„(2) Správca dane uplatňuje svoju právomoc len k tým účelom, ku ktorým mu bola zákonom alebo na základe zákona zverená a v rozsahu, v akom mu bola zverená.“. 
Doterajšie odseky 2 až 9 sa označujú ako odseky 3 až 10. 
Odôvodnenie: Navrhujeme zaviesť do daňového poriadku novú daňovú zásadu, v ktorej je zakotvený princíp, podľa ktorého správca dane môže uplatňovať verejnú moc len k účelu a v rozsahu, v akom mu bola zverená. Správca dane nemôže konať ľubovoľne ako chce a obmedzovať práva daňových subjektov vo väčšej miere ako mu dovoľuje zákon. Uvedená zásada je zakotvená v čl. 2 ods. 2 Ústavy Slovenskej republiky. Navrhované ustanovenie má úzky vzťah k zásade zákonnosti. 
 	Z 	N 	Navrhovaná úprava je obsahovo totožná so súčasným znením daňového poriadku.  	
 	Čl. I, § 3 ods. 8  
V § 3 ods. 8 sa za slovné spojenie „daňové subjekty“ vkladajú slová „a iné osoby“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme do zásady rovnosti daňových subjektov doplniť aj „iné osoby“, ktoré daňový poriadok definuje v § 4 ods. 2 písm. d). Ide o také osoby ako napr. svedkovia, znalci, audítori, tlmočníci, ručitelia atď. Uvedené „iné osoby“ by mali mať rovnaké práva a povinností pri správe daní ako daňové subjekty. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
 	Čl. I,§ 3  
V § 3 sa za ods. 10 vkladá ods. 1, ktorý znie: 
„(11) Správca dane podľa možností vychádza daňovým subjektom a iným osobám v ústrety. Zamestnanec správcu dane je povinný vyvarovať sa pri správe daní nezdvorilostí.“. 
Odôvodnenie: Navrhované ustanovenie vnáša do daňového poriadku klientsky prístup. Na základe navrhovaného ustanovenia má správca dane povinnosť vychádzať osobám zúčastneným na správe daní v ústrety a vyvarovať sa nezdvorilostí. Navrhované ustanovenie má značnú podobnosť a úzky vzťah so zásadou súčinnosti. 
 	Z 	A 	Zapracované v texte. 	
 	Čl. I, § 3 
V § 3 sa za ods. 11 vkladá ods. 12, ktorý znie: 
„(12) Správca dane poskytne daňovým subjektom a iným osobám v súvislosti so svojim úkonom primerané poučenie o ich právach a povinnostiach, ak tak stanoví zákon alebo je to vzhľadom k povahe úkonu potrebné.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme do daňového poriadku ustanovením v ods. 12 zaviesť oboznamovaciu zásadu. Poučenie správcu dane bude smerovať k oboznámeniu daňových subjektov a iných osôb s možnosťami vývoja ďalšieho konania a pre tieto účely ich patrične správca dane oboznámi s ich právami a povinnosťami. 
 	Z 	ČA 	Zákon v každom ustanovení, kde je to potrebné ustanovuje povinnosť a oprávnenie správcu dane ako i daňových subjektov. 	
 	Čl. I, § 3 
V § 3 sa za ods. 12 vkladá ods. 13, ktorý znie: 
„(13) Správca dane postupuje bez zbytočných prieťahov.“. 
Odôvodnenie: Na základe navrhovanej zásady rýchlosti konania v ods. 13 by mal správca dane vždy dbať na to, aby pri správe daní nevznikali zbytočné prieťahy, pretože správcovi dane sú dané rozsiahle právomoci, s ktorými dokáže zabezpečiť hladký priebeh správy daní a to aj proti vôli daňových subjektov a iných osôb. Pojem prieťahy použitý v navrhovanom ustanovení nemožno pritom stotožňovať s pojmom nečinnosť (v §66). Prieťahy sú pojmom širším, zahŕňajú aj neúčelnú činnosť správcu dane. Ak bude správca dane vykonávať úkony, o ktorých je pred ich prevedením známe, že nemôžu viesť k cieľu, daňový subjekt by mal možnosť brániť sa proti takémuto konaniu poukázaním na porušenie navrhovanej zásady daňového konania. 
 	Z 	A 	Zapracované v texte.  	
 	Čl. I, § 3 
V § 3 sa za ods. 13 vkladá ods. 14, ktorý znie: 
(14) Správca dane dbá na to, aby pri rozhodovaní skutkovo zhodných alebo podobných prípadov nevznikali neodôvodnené rozdiely.“. 
Odôvodnenie: Prostredníctvom ods. 14 navrhujeme do daňového poriadku zaradiť zásadu legitímneho očakávania, ktorá je podľa ustálenej judikatúry jedným zo znakov právneho štátu. Na základe tejto zásady správca dane postupuje tak, aby skutkovo podobné prípady boli rozhodované rovnako. Správca dane by mal mať sám zo svojej vlastnej činnosti vedomie o svojich rozhodnutiach. Sám by tak mal byť schopný zaisťovať, aby v jeho rozhodnutiach nevznikali neodôvodnené rozdiely. V opačnom prípade bude dochádzať k zbytočným sporom medzi správcom dane a daňovým subjektom, ktoré vedú k ďalšiemu vynakladaniu finančných prostriedkov, času a zbytočným zaťažovaním oboch strán bránia zefektívneniu správy daní. 
 	Z 	ČA 	Navrhovaný pojem „skutkovo podobný prípad“ predstavuje vágny pojem, v zmysle ktorého by bol správca dane povinný rozhodovať v podobných prípadoch zhodne napriek skutočnosti, že jednotlivé prípady sa síce môžu skutkovo podobať, avšak ich právna stránka má odlišný charakter. 	
 	Čl. I, § 4  
V § 4 sa za ods. 2 vkladajú ods. 3 a 4, ktoré znejú: 
„(3) Zamestnanec správcu dane preukazuje svoje oprávnenie k úkonom pri správe daní služobným preukazom, pokiaľ tak stanoví zákon, prípadne iným spôsobom. 
(4) O tom, kto je v danej veci zamestnancom správcu dane, sa spíše úradný záznam a správca dane o tom daňový subjekt a inú osobu na požiadanie informuje. Zamestnanec správcu dane na požiadanie daňového subjektu alebo inej osoby oznámi svoje meno, priezvisko, služobné alebo obdobné označenie a organizačný útvar správcu dane, v ktorom je zaradený.“. 
Odôvodnenie: Keďže je právomoc zamestnancov správcu dane v rámci správy daní rozsiahla, je namieste povinnosť zamestnanca správcu dane stanovená v ods. 3 preukázať svoje oprávnenie zahájiť a viesť konanie, či oprávnenie požadovať po daňovom subjekte splnenie určitej výzvy. Pokiaľ bude správcom dane napr. obec, ktorého pracovníci nemajú zákonom stanovenú povinnosť mať služobný preukaz, budú povinný preukázať svoju právomoc iným spôsobom, napr. poverením nadriadeného. 
Vzhľadom na to, aby bolo možné uplatňovať novú zásadu vnímania verejnej správy ako služby (tzv. pro/klientsky prístup) slúži navrhované ustanovenie v ods. 4. Identifikácia konkrétneho zamestnanca správcu dane, ktorá v konaní uskutočnila určitý úkon bude možná zo spisu; správca dane bude povinný spísať o tejto skutočnosti úradný záznam. Prakticky je identifikácia zamestnanca správcu dane využiteľná 
- v prípade pochybnosti o nezaujatosti zamestnanca správcu dane alebo 
- v prípade, že sa zamestnanec príslušného orgánu zúčastní daňového konania v tej istej veci ako zamestnanec orgánu iného stupňa, a tiež pre vyvodenie zodpovednosti a postihu pre konkrétne identifikovateľného zamestnanca správcu dane. 
 	Z 	N 	Daňový poriadok ustanovuje prípady, v ktorých sa zamestnanec správcu dane preukazuje služobným preukazom. Súčasná právna úprava je v uvedenom zmysle postačujúca. Spisovanie úradného záznamu o tom, kto je zamestnancom správcu dane, predstavuje zbytočnú administratívnu záťaž správcu dane, aj vzhľadom na to, že pri každom vykonanom a spísanom úkone zo strany správcu dane je zamestnanec správcu dane jednoznačne označený. 	
 	Čl. I, § 9 
V § 9 sa za ods. 10 vkladajú ods. 11 a 12, ktoré znejú: 
„(11) Daňový subjekt alebo jeho zástupca si môže ku konaniu vziať odborného konzultanta. 
(12) Pokiaľ odborný konzultant marí konanie, môže správca dane, ak konanie nevedie alebo by neviedlo k náprave ani k uloženiu pokuty, rozhodnutím vylúčiť odborného konzultanta z ďalšieho konania.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme zaviesť do daňového poriadku novú osobu – odborného konzultanta z dôvodu zlepšenia postavenia daňového subjektu v rámci správy daní. Účelom prítomnosti odborného konzultanta je možnosť daňového subjektu v rámci konania pred správcom dane konzultovať určité otázky odborného charakteru. Odborný konzultant má právo byť prítomný pri konaní daňového subjektu a správcu dane v prípade, že ho daňový subjekt na toto konanie prizve. Povinnosť odborného konzultanta je nemariť konanie so správcom dane a zachovávať daňové tajomstvo. 
 	O 	N 	Navrhovaná úprava jednoznačne nedefinuje úlohy ani postavenie odborného konzultanta. Odborné otázky sú riešené prostredníctvom znaleckých posudkov, a samotné daňové subjekty sú zastupované daňovými poradcami, ktorí sú odbornými poradcami daňových subjektov. 	
 	Čl. I, § 11  
V § 11 ods. 5 znie: 
„(5) Za daňové tajomstvo sa nepovažuje informácia verejne známa, alebo ktorá je verejnosti dostupná z informačných systémov verejnej správy a informácia, ktorú získal daňový subjekt pri správe svojich daní.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme v dôsledku spresnenia rozšíriť výluku z daňového tajomstva aj o tie informácie, ktoré získal daňový subjekt pri správe svojich daní. 
 	O 	N 	Vzhľadom na charakter daňového tajomstva ako dôvernej informácie, ktorá bola získaná pri správe daní, nemožno daňové tajomstvo prelomiť tým, že sa informácie tvoriace jeho predmet získajú z informačných systémov verejnej správy vo všeobecnosti s výnimkou informácií uvedených vo zverejnených zoznamoch a verejných registroch. 	
 	Čl. I, § 11  
V § 11 sa za ods. 9 vkladá ods. 10, ktorý znie: 
„(10) Správca dane poskytne informácie podľa § 11 ods. 6 a 7 k účelu a v rozsahu vymedzenom zákonom. O rozsahu a účele poskytnutých informácií spíše správca dane úradný záznam.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme explicitne stanoviť, že správca dane je oprávnený poskytovať informácie, ktoré sa nepovažujú za daňové tajomstvo subjektom vymedzeným v § 11 ods. 6 a 7 len v rozsahu, ktorý zodpovedá účelu poskytnutia informácie a spísať o tom úradný záznam. Úradný záznam bude súčasťou spisu daňového subjektu, ktorého sa informácia týka. Daňový subjekt by mal mať vedomie o tom, kto a za akým účelom požadoval informácie o jeho činnosti. 
 	Z 	N 	Vzhľadom na súčasnú úpravu, v zmysle ktorej sa všetkým subjektom uvedeným v § 11 daňového poriadku poskytujú informácie na základe ich žiadosti a kópia odpovede je založená v spise, daňový subjekt sa môže pri nazretí do spisu s obsahom týchto dokumentov oboznámiť. Spisovanie úradných záznamov by predstavovalo zbytočnú administratívnu záťaž správcu dane, pretože nie každý úkon správcu dane je potrebné zaznamenať úradným záznamom.  	
 	Čl. I, § 11  
V § 11 sa za ods. 10 vkladá ods. 11, ktorý znie: 
„(11) Správca dane vytvára podmienky pre dodržiavanie a zachovávanie daňového tajomstva; to platí aj pre prístup a ochranu údajov uchovávaných v elektronickej podobe.“. 
Odôvodnenie: Navrhované ustanovenie požaduje, aby správca dane opatrne zaobchádzal s dokumentmi, či už na pevnom alebo elektronickom médiu tak, aby nedošlo k zverejneniu daňového tajomstva daňových subjektov. 
 	O 	N 	Vzhľadom na jednoznačné definovanie predmetu daňového tajomstva, ako aj zákonom presne stanovenú možnosť zverejňovať informácie a údaje o daňových subjektoch prostredníctvom verejných zoznamov alebo verejného registra, je súčasná úprava daňového tajomstva v daňovom poriadku postačujúca. 	
 	Čl. I, § 13  
V § 13 ods. 1 a 2 znejú: 
„(1) Podanie je úkonom daňového subjektu alebo inej osoby smerujúci voči správcovi dane. 
(2) Podanie sa posudzuje podľa skutočného obsahu a bez ohľadu na to, ako je označené.“. 
Doterajšie ods. 1 až 9 sa označujú ako ods. 3 až 11. 
Odôvodnenie: Navrhujeme zaviesť definíciu pojmu „podanie“ vzhľadom na zrozumiteľnosť výkladu tohto pojmu. 
Navrhujeme zaviesť pravidlo, podľa ktorého správca dane vedie konanie podľa obsahu podania a nie podľa jeho formálneho označenia. V tomto pravidle sa odráža zásada materiálnej pravdy, na základe ktorej je povinný správca dane odstrániť nesúlad medzi nesprávne označeným názvom podania a jeho skutočným obsahom. 
 	Z 	ČA 	Vzhľadom na skutočnosť, že podanie je všeobecne zaužívaný pojem v rôznych právnych odvetviach, nie je potrebné ho definovať. Navrhovaná úprava v bode 2 je obsahovo totožná so súčasnou úpravou ustanovenia § 3 ods. 6 daňového poriadku. 	
 	ČL. I, § 13 ods. 8  
V § 13 ods. 8 sa slová „odseku 5“ nahrádzajú slovami „odseku 7“. 
Odôvodnenie: Navrhovaná zmena je technického charakteru, súvisí s prečíslovaním odsekov v prechádzajúcej pripomienke. 
 	O 	N 	Vzhľadom na to, že predchádzajúca pripomienka bola vyhodnotená ako neakceptovaná, nie je potrebné prečíslovať potrebné odseky v § 13 ods. 8 daňového poriadku. 	
 	Čl. I, k bodu 18 novely daňového poriadku 
V pôvodnom bode 18 navrhujeme nahradiť slovo „šiestich“ slovom „siedmich“. 
Odôvodnenie: Keďže od základu dane možno odpočítať daňovú stratu počas najviac siedmich bezprostredne po sebe nasledujúcich zdaňovacích období (a to počnúc zdaňovacím obdobím bezprostredne nasledujúcim po zdaňovacom období, za ktoré bola táto daňová strata vykázaná), navrhujeme zaviesť sedemročnú lehotu, v rámci ktorej je daňový subjekt oprávnený podať dodatočné daňové priznanie v prípade zvýšenia daňovej straty. 
 	Z 	A 	Ustanovenie vypustené. 	
 	Čl. I, § 24  
V § 24 sa ods. 1 až 5 nahrádzajú ods. 1 až 8, ktoré znejú: 
„(1) Dokazovanie v daňovom konaní vedie príslušný správca dane alebo ním dožiadaný správca dane. 
(2) Správca dane dbá, aby skutočnosti rozhodné pre správne zistenie a stanovenie dane boli zistené čo najúplnejšie a nie je pritom viazaný iba návrhmi daňových subjektov. 
(3) Daňový subjekt preukazuje všetky skutočnosti, ktoré je povinný uvádzať v riadnom daňovom priznaní, dodatočnom daňovom priznaní a ďalších podaniach podľa osobitných predpisov,2). 
(4) Pokiaľ to vyžaduje priebeh konania, môže správca dane vyzvať daňový subjekt k preukázaniu skutočností potrebných pre správne stanovenie dane, a to za predpokladu, že potrebné informácie nie je možné získať z úradnej evidencie. 
(5) Správca dane preukazuje 
a) oznámenia vlastných písomností, 
b) skutočnosti rozhodné pre použitie právnej domnienky alebo právnej fikcie, 
c) skutočnosti vyvracajúce vierohodnosť, preukázateľnosť, správnosť či úplnosť povinných evidencií, účtovných záznamov, ako aj iných záznamov, listín a ďalších dôkazných prostriedkov uplatnených daňovým subjektom, 
d) skutočnosti rozhodné pre posúdenie skutočného obsahu právneho úkonu alebo iné skutočnosti, 
e) skutočnosti rozhodné pre uplatnenie následkov za porušenie povinností pri správe daní. 
(6) Ak daňový subjekt navrhuje v konaní účasť tretej osoby, je povinný súčasne s návrhom oznámiť správcovi dane potrebné údaje o tejto osobe a informáciu o tom, ktoré skutočnosti plánuje účasťou tejto tretej osoby preukázať alebo vysvetliť, prípadne iný dôvod účasti. Ak správca dane nevyhovie tomuto návrhu, vyrozumie o tom daňový subjekt s uvedením dôvodu. 
(7) Správca dane po vykonanom dokazovaní určí, ktoré skutočnosti považuje za preukázané a ktoré nie a na základe ktorých dôkazných prostriedkov; o hodnotení dôkazov spíše úradný záznam, pokiaľ sa toto hodnotenie neuvádza v inej písomnosti založenej v spise.“ 
(8) Nie je potrebné dokazovať skutočnosti všeobecne známe alebo známe správcovi dane z jeho činnosti.“. 
Odôvodnenie: Ust. § 24 navrhujeme kvôli prehľadnosti usporiadať a presunúť pôvodný odsek 4 do samostatného paragrafu 24a o dôkazných prostriedkoch. 
V ods. 5 navrhujeme vymedziť 5 skutočností, pri ktorých nesie dôkazné bremeno správca dane. V uvedených prípadoch by mal správca dane preukázať, že v priebehu konania postupoval v súlade so zákonom: 
i) Oznámenie vlastných písomností je činnosť súvisiaca s daňovým konaním. Uvedená povinnosť sa bude najčastejšie vzťahovať pri preukázaní napr. doručenia písomnosti daňovému subjektu do vlastných rúk. 
ii) V prípade, že správca dane pristúpi k použitiu právnej domnienky alebo právnej fikcie, nesie ohľadom skutočností rozhodných pre ich použitie dôkazné bremeno. 
iii) Ak vznikne dôkazné bremeno daňovému subjektu vo vzťahu k jeho tvrdeniam, spravidla ich preukazuje predloženými účtovnými dokladmi. Skutočnosti vyvracajúce preukázateľnosť, správnosť a vierohodnosť týchto dokladov by mal následne preukazovať už správca dane, nie daňový subjekt. 
iv) Keďže je správa daní ovládaná zásadou neformálnosti, navrhujeme aby bol správca dane povinný pri aplikácií tejto zásady niesť dôkazné bremeno rozhodné pre posúdenie skutočného obsahu právneho úkonu. 
v) Osobám zúčastneným na správe daní je stanovené množstvo povinností. S nesplnením týchto povinností zákon stanovuje konkrétny dôsledok. Ak správca dane pristúpi k uplatneniu dôsledku, potom by mal niesť dôkazné bremeno ohľadom skutočností rozhodných pre uplatnenie dôsledkov voči osobám zúčastneným na správe daní. 
Navrhované ustanovenie ods. 7 sa vzťahuje k zásade voľného hodnotenia dôkazov a uvádza ako by malo vyzerať záverečné hodnotenie dôkazov. 
 	Z 	ČA 	Vzhľadom na skutočnosť, že navrhovaná úprava nereflektuje na legislatívne zmeny v predmetnom návrhu zákona, podstatne sa neodlišuje od úpravy ktorá je predmetom zákona č. 563/2009 Z. z. a rovnako neprináša ani zásadné zmeny, bola akceptovaná pripomienka týkajúca sa preukazovania skutočností zo strany správcu dane. 	
 	Čl. I, § 24  
Za § 24 sa vkladajú §§ 24a, 24b, 24c, ktoré znejú: 
„24a Dôkazné prostriedky 
(1) Ako dôkazný prostriedok možno použiť všetky podklady, ktorými je možné zistiť skutočný stav veci a overiť skutočnosti rozhodné pre správne zistenie a stanovenie dane a ktoré nie sú získané v rozpore s právnymi predpismi, a to i tých ktoré boli získané pred začatím konania. Ide najmä o tvrdenia daňových subjektov, svedecké výpovede, znalecké posudky, listiny, protokoly o daňových kontrolách, zápisnice o miestnom zisťovaní a obhliadke, povinné záznamy a evidencie vedené daňovými subjektmi a doklady k nim. 
(2) Za podmienok podľa ods. 1 možno ako dôkazný prostriedok použiť podklady poskytnuté správcovi dane inými orgánmi verejnej moci, ktoré boli získané pre nimi vedené konania, ako aj podklady prevzaté z iných daňových konaní alebo získané pri správe daní iných daňových subjektov. 
(3) Ak je podkladom poskytnutým podľa ods. 2 protokol o svedeckej výpovedi, správca dane na návrh daňového subjektu vykoná svedeckú výpoveď v rámci predmetného daňového konania. 
(4) Na doklad znejúci na neexistujúcu osobu v čase vydania dokladu sa v daňovej kontrole a v daňovom konaní neprihliada. 
24b Listina 
(1) Listina vydaná orgánom verejnej moci v medziach jeho právomoci, ako aj listina, ktorá je zákonom prehlásená za verejnú, potvrdzuje, že ide o prehlásenie orgánu verejnej moci, ktorý listinu vydal, a ak nie je preukázaný opak, potvrdzuje i pravdivosť toho, čo je v nej osvedčené alebo potvrdené. 
(2) Správca dane môže vyžadovať overenie pravdivosti úradnej pečiatky a podpisu na listine vydanej orgánom cudzieho štátu, pokiaľ je to v konaní potrebné, najmä, ak má pochybnosti o pravdivosti predložených listín. 
24c Znalecký posudok 
(1) Správca dane môže ustanoviť znalca k preukázaniu skutočností rozhodných pre správne zistenie a stanovenie dane, 
a) ak rozhodnutie závisí na posúdení otázok, ku ktorým sú potrebné odborné znalosti, ktoré správca dane nemá, alebo 
b) ak daňový subjekt nepredloží znalecký posudok, pokiaľ mu túto povinnosť ukladá zákon, a to ani na výzvu správcu dane. 
(2) Rozhodnutie o ustanovení znalca sa doručuje znalcovi; včas podané odvolanie proti tomuto rozhodnutiu má odkladný účinok. Rozhodnutie o ustanovení znalca sa doručuje aj daňovému subjektu, ktorý proti nemu nemôže uplatniť opravné prostriedky. 
(3) Ak je správcom dane vyžiadaný znalecký posudok, je daňový subjekt, v ktorého veci má byť znalecký posudok podaný, povinný pri jeho vypracovaní s ustanoveným znalcom spolupracovať. Pokiaľ je k vypracovaniu znaleckého posudku potrebná súčinnosť ďalších osôb, môže im správca dane rozhodnutím uložiť túto povinnosť, a to v rozsahu nevyhnutnom pre vypracovanie znaleckého posudku; včas podané odvolanie proti tomuto rozhodnutiu má odkladný účinok. 
(4) Ak je vo veci daňového subjektu vykonávaná výpoveď znalca, má daňový subjekt právo byť pri tomto vypočutí prítomný a klásť znalcovi otázky týkajúce sa podávaného znaleckého posudku. O tom, že bude vykonávaná výpoveď znalca, správca dane daňový subjekt včas vyrozumie.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme ustanovenie o dôkazných prostriedkov upraviť samostatne a nie v paragrafe o dokazovaní. 
Ako dôkazný prostriedok bude možné použiť čokoľvek, čo povedie k zisteniu skutočného stavu vecí. Podmienkou pre to, aby mohol byť dôkazný prostriedok uznaný, bude jeho súlad so zákonom. Nebude preto možné použitie takého dôkazného prostriedku, pri obstarávaní ktorého bol porušený zákon alebo ktorý sám je v rozpore so zákonom. 
Navrhujeme, aby správca dane mohol ako dôkazný prostriedok použiť podklady získané od iných orgánov verejnej moci (napr. svedeckú výpoveď). Uvedené ustanovenie pokrýva prípady, kedy by podkladom podľa prechádzajúceho odseku bola svedecká výpoveď. V ustanovení je v tomto prípade zakotvená povinnosť správcu dane na návrh daňového subjektu opätovne previesť výsluch svedka, tento krát však pred správcom dane a podľa daňového poriadku. 
Navrhované ustanovenie § 24b definuje verejnú listinu. Pri verejnej listine platí, že potvrdzuje pravdivosť toho, čo je v nej osvedčené alebo potvrdené. Ak niektorá skutočnosť nebola vo verejnej listine skutočne osvedčená alebo potvrdená, nemožno tvrdiť, že ide o skutočnosť preukázanú. Ako dôkazný prostriedok môže byť použitá aj listina vydaná orgánom cudzieho štátu. Správca dane má možnosť požadovať overenie pravosti úradnej pečiatky na takejto listine v prípade, že má pochybnosť o pravdivosti predloženej listiny. 
V § 24c navrhujeme ustanoviť postup pri obstaraní znaleckého posudku správcom dane v prípade ak rozhodnutie správcu dane závisí na posúdení otázok, ku ktorým sú potrebné odborné znalosti, ktoré správca dane nemá, alebo ak daňový subjekt nepredloží znalecký posudok, pokiaľ mu túto povinnosť ukladá zákon, a to ani na výzvu správcu dane. 
 	Z 	ČA 	Navrhovaná úprava nereflektuje na legislatívne zmeny v predmetnom návrhu zákona. Navrhovaná úprava sa podstatne neodlišuje od úpravy ktorá je predmetom zákona č. 563/2009 Z. z. a rovnako neprináša ani zásadné zmeny. Súčasná úprava je postačujúca, dostatočne definuje dôkazné prostriedky, výsluch svedkov ako aj spôsob vedenia dokazovania správcom dane. Úprava je v súlade s požiadavkou prehľadnosti právnej normy. Navrhovaná úprava verejnej listiny nie je potrebná, vzhľadom na to, že verejná listina je pojem používaný vo všetkých právnych odvetviach, je všeobecne zaužívaný a nie je potrebné ho definovať osobitne v daňovom poriadku. 	
 	Čl. I, k bodu 21 novely daňového poriadku 
V pôvodnom bode 21 navrhujeme vypustiť slová „sú správcom dane požadované“ a nahradiť ich slovami „je povinný uchovávať podľa osobitného predpisu 27a).“. 
Poznámka pod čiarou k odkazu 27a znie: 
„27a) Zákon č. 22/2004 Z. z. o elektronickom obchode a o zmene a doplnení zákona č. 128/2002 Z. z. o štátnej kontrole vnútorného trhu vo veciach ochrany spotrebiteľa a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 284/2002 Z. z.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme, aby poskytovateľ služieb informačnej spoločnosti bol povinný oznámiť správcovi dane na jeho výzvu iba tie údaje, ktoré je povinný poskytovateľ služieb informačnej spoločnosti uchovávať podľa zákona o elektronickom obchode. Správca dane nemôže od poskytovateľa služieb informačnej spoločnosti žiadať akékoľvek údaje. 	Z 	A 	Zapracované v texte. 	
 	Čl. I, § 27 ods. 1  
V § 27 ods. 1 sa na konci pripája táto veta: 
„Pokiaľ ide o lehotu kratšiu ako 8 dní, musí byť odôvodnená dĺžka tejto lehoty, a to aj v prípade, že sa rozhodnutie neodôvodňuje.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme, aby v prípade, že správca dane stanoví lehotu kratšiu ako 8 dní, ktorá by mala byť aplikovaná len výnimočne, bola dĺžka tejto lehoty odôvodnená. 
 	O 	N 	Správca dane je v zmysle § 27 ods. 1 daňového poriadku oprávnený určiť lehotu kratšiu než 8 dní len vo výnimočných prípadoch ustanovených zákonom. Samotné určenie lehoty kratšej ako 8 dní je teda priamo odôvodnené prípadmi predvídanými zákonom. 	
 	Čl. I, § 36  
§ 36 znie: 
„36 
„(1) Správca dane vyhľadáva dôkazné prostriedky a daňové subjekty a zisťuje plnenie ich povinností pri správe daní pred zahájením konania a v jeho priebehu. 
(2) Vyhľadávaciu činnosť vykonáva správca dane i bez súčinnosti s daňovým subjektom. 
(3) V rámci vyhľadávacej činnosti správca dane 
a) overuje úplnosť evidencie či registrácie daňových subjektov, 
b) zisťuje údaje týkajúce sa príjmu a ďalšie skutočnosti rozhodujúce pre správne zistenie, stanovenie a platenie dane, 
c) vykonáva miestne zisťovanie 
(4) Správca dane, ktorý nie je miestne príslušný, môže vykonávať miestne zisťovanie aj bez dožiadania. 
(5) Ak správca dane zistí, že daňový subjekt prestal vykonávať činnosť alebo poberať príjmy podliehajúce dani, urobí opatrenia potrebné na urýchlené vyrubenie dane alebo na vymáhanie daňových nedoplatkov na všetkých daniach.“. 
Odôvodnenie: Pôvodné ustanovenie § 36 ods. 1 navrhujeme kvôli lepšej prehľadnosti rozčleniť na 3 nové odseky. 
V ods. 3 navrhujeme uviesť presný výpočet konkrétnych podôb vyhľadávacej činnosti. 
Vzhľadom na dosiahnutie efektívnosti pri správe daní navrhujeme, aby správca dane mohol vykonávať miestne zisťovanie aj bez dožiadania, čo značne urýchli v komplikovaných prípadoch vyhľadávaciu činnosť správcu dane. 
 	O 	N 	Navrhovaná úprava sa neodlišuje od súčasnej úpravy zákona a vzhľadom na rozsah novely daňového poriadku nie je vhodné meniť ustanovenia, ktoré sú postačujúce. 	
 	Čl. I, k bodu 27 novely daňového poriadku 
Pôvodný bod 27 navrhujeme nahradiť nasledovne: 
„27. V § 40 ods. 1 znie: 
„(1) Správca dane môže zabezpečiť veci, ktoré môžu slúžiť ako dôkazný prostriedok, ak je dôvodná obava, že by nebolo možné príslušný dôkazný prostriedok zabezpečiť neskôr vôbec alebo len s veľkými prekážkami. Toto opatrenie sa využije najmä vtedy, ak chýba riadne preukázanie spôsobu nadobudnutia veci, ich množstva, ceny, kvality alebo riadneho usporiadania finančných povinností v súvislosti s ich dovozom alebo nákupom. Správca dane, ktorým je daňový úrad alebo colný úrad, môže zabezpečiť tovar podnikateľovi s trvalým pobytom alebo sídlom mimo územia Slovenskej republiky,32) ktorý predáva tovar na území Slovenskej republiky v prípade, ak nemá na predajnom mieste elektronickú registračnú pokladnicu podľa osobitného predpisu32) alebo v prípade, že nepreukáže skutočností podľa predchádzajúcej vety.“.“. 
Odôvodnenie: Zabezpečenie veci môže byť citeľným zásahom do práv dotknutých subjektov. K zabezpečeniu veci by sa malo pristupovať len v krajných prípadoch a to vtedy, ak nemožno dosiahnuť výsledok iným spôsobom. Rovnako aj forma zabezpečenia by mala byť zvolená s ohľadom na čo najmenšie obmedzovanie práv dotknutého subjektu. Vzhľadom na to navrhujeme pri rozhodovaní správcu dane o zabezpečení veci zakotviť existenciu dôvodnej obavy pri obstaraní a ochrane dôkazného prostriedku, ako podmienky pre pristúpenie správcu dane k zabezpečeniu veci. 
Podľa poslednej vety v ods. 1 v pôvodnom znení nebolo jednoznačné, či sa na podnikateľa s trvalým pobytom alebo sídlom mimo územia Slovenskej republiky vzťahuje inštitút zabezpečenia veci v prípade, že nepreukáže spôsob nadobudnutia veci, ich množstva, ceny, kvality a pod. Z tohto dôvodu navrhujeme spresniť poslednú vetu v ods. 1. 
 	O 	N 	Navrhovaná úprava sa neodlišuje od súčasnej úpravy zákona a vzhľadom na rozsah novely daňového poriadku nie je vhodné meniť ustanovenia, ktoré sú postačujúce. 	
 	Čl. I, § 40 ods. 2  
V § 40 ods. 2 znie: 
„(2) Pri zabezpečení veci môže správca dane podľa jej povahy a nákladov súvisiacich so zabezpečením 
a) vec prevziať a premiestniť na vhodné miesto, 
b) označiť zabezpečovanú vec a ponechať vec na mieste bez zamedzenia prístupu k veci, alebo 
c) označiť zabezpečovanú vec a po prevzatí všetkých prostriedkov, ktoré umožňujú prístup k veci, zabezpečiť priestory, kde sa tieto veci nachádzajú, úradnou uzáverou.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme v ods. 2 prehľadne ustanoviť a usporiadať 3 formy zabezpečenia veci, pričom je na správcovi dane, ktorú formu s ohľadom na povahu veci zvolí. Pri tejto voľbe je však povinný maximálne šetriť právo subjektu a zvoliť len taký spôsob, ktorý čo najmenej zasahuje do jeho práv, avšak ešte dokáže dosiahnuť účel zabezpečenia. 
Prvou možnosťou je vec prevziať a premiestniť na vhodné miesto. Táto forma je vhodná najmä pre veci menšej veľkosti, prípadne malého počtu. Na druhú stranu musí správca dane zvážiť, či s ohľadom na zásadu primeranosti nebude postačovať nasledujúca forma zabezpečenia. Tá spočíva v označení zabezpečovanej veci s tým, že vec je ponechaná na svojom mieste bez toho, aby bol k nej zamedzený prístup. Táto forma je najmenším zásahom do práv dotknutého subjektu. Práve v tomto spočíva rozdiel oproti tretej forme zabezpečenia. Pri nej správca dane označí zabezpečovanú vec a zabezpečí zamedzenie prístupu k veci. 
 	O 	N 	Vzhľadom na to, že navrhovaná úprava je v jednotlivých bodoch obsahovo totožná so súčasne platnou úpravou daňového poriadku a vzhľadom na rozsiahlosť novely daňového poriadku, nie je vhodné meniť ustanovenia, ktoré sú vyhovujúce a postačujúce. 	
 	Čl. I, § 45 ods. 1 písm. g)  
V § 45 ods. 1 písm. g) sa bodka nahrádza čiarkou a za písm. g) sa vkladá nové písm. h), ktoré znie: 
„h) navrhovať vykonanie dôkazných prostriedkov, ktoré on sám nemá k dispozícii.“. 
Odôvodnenie: Medzi práva daňového subjektu navrhujeme zaviesť právo daňového subjektu navrhovať správcovi dane, aby obstaral dôkazné prostriedky, ktoré on sám nemá k dispozícií. Môže pritom ísť nielen o návrh na vykonanie (napr. žiadosť o vytvorenie znaleckého posudku veci, ktorá je v držaní tretej osoby), ale tiež o návrh na vyhľadanie nových dôkazných prostriedkov (napr. žiadosť o vykonanie miestneho zisťovania u dodávateľa). 
Navrhované ustanovenie však neznamená, že správca dane je povinný získavať všetky, daňovým subjektom navrhnuté dôkazné prostriedky. Správca dane bude oprávnený zhodnotiť, či požadovaný dôkazný prostriedok prinesie do daňového konania nové zistenia resp. či preukáže sporné skutočnosti. 
Právo daňového subjektu navrhovať vykonanie dôkazných prostriedkov je prejavom zásady súčinnosti smerujúcej k dosiahnutiu cieľa správy daní. Ak správca dane chce dosiahnuť správne stanovenie daňovej povinnosti, bude viac než vhodné, aby návrhy daňového subjektu na obstaranie dôkazných prostriedkov zohľadnil. 
 	Z 	A 	Zapracované v texte. 	
 	Čl. I, § 46 ods. 1  
V § 46 ods. 1 znie: 
„(1) Daňová kontrola začína prvým úkonom správcu dane voči daňovému subjektu, pri ktorom správca dane začne zisťovať daňové povinnosti alebo preverovať tvrdenie daňového subjektu alebo iné okolnosti rozhodujúce pre správne zistenie a stanovenie dane. Oznámenie o daňovej kontrole musí obsahovať navrhovaný termín začatia daňovej kontroly, miesto výkonu daňovej kontroly, druh kontrolovanej dane a kontrolované zdaňovacie obdobie alebo kontrolované účtovné obdobie. Správca dane v oznámení určí aj lehotu na predloženie všetkých dokladov potrebných na vykonanie daňovej kontroly s poučením o následkoch ich nepredloženia. Ak z dôvodu na strane daňového subjektu nemožno daňovú kontrolu začať v deň navrhovaný v oznámení o daňovej kontrole, je povinný túto skutočnosť oznámiť správcovi dane do ôsmich dní od doručenia oznámenia a dohodnúť s ním nový termín začatia, daňová kontrola však nesmie začať neskôr ako 40 dní od doručenia oznámenia o výkone daňovej kontroly.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme, aby začiatok daňovej kontroly bol stanovený na okamih, kedy správca dane začne fakticky zisťovať daňovú povinnosť či preverovať tvrdenia daňového subjektu. Tzn. v okamihu, kedy sa správca dane dostaví na miesto výkonu daňovej kontroly a začne kontrolu fakticky vykonávať, prípadne vtedy, keď daňový subjekt odovzdá alebo doručí podklady, ktoré sú predmetom kontroly. Týmto je daňový subjekt chránený proti formálnemu začatiu daňovej kontroly. 
 	Z 	N 	V zmysle súčasnej úpravy predstavuje deň začatia daňovej kontroly dôležitú skutočnosť, s ktorou sú previazané ďalšie inštitúty daňového poriadku. Pojem prvý úkon by bolo potrebné v prípade začatia kontroly presne zadefinovať. Je problematické preukázať prvý úkon správcu dane v prípade keď daňový subjekt nespolupracuje so správcom dane. Vzhľadom na uvedené je úprava § 46 a nasl. dostatočná. 	
 	Čl. I, k bodu 34 novely daňového poriadku 
Pôvodný bod 34 navrhujeme nahradiť nasledovne: 
„34. V § 46 sa za odsek 6 vkladá nový odsek 7, ktorý znie: 
„(7) Ak daňový subjekt neumožní správcovi dane, aby mu vrátil zapožičané doklady v lehote ustanovenej v odseku 6, zašle správca dane daňovému subjektu výzvu na prevzatie dokladov. Ak si daňový subjekt neprevezme doklady do 30 dní od doručenia tejto výzvy, po uplynutí lehoty na vyrubenie dane alebo rozdielu dane, v prípade účtovnej dokumentácie po uplynutí doby na uchovanie dokladov stanovenej osobitným predpisom2) správca dane zapožičané doklady nevydá a je oprávnený ich zničiť.“. 
Doterajšie odseky 7 a 8 sa označujú ako odseky 8 a 9.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme upraviť syntax prvej vety v ods. 7 z dôvodu zrozumiteľnosti. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
 	Čl. I, § 46 sa v ods. 8  
V § 46 sa v ods. 8 vypúšťajú slová „iné ako uvedené v § 45 ods. 2 písm. d) a e), ktoré preukázateľne nemohol predložiť v priebehu daňovej kontroly“. 
Odôvodnenie: Podľa pôvodného znenia daňový subjekt vo výzve, ktorú mu zasiela správca dane nemá možnosť vyjadriť sa k zisteniam uvedeným v protokole z daňovej kontroly a označiť dôkazy preukazujúceho jeho tvrdenia, ktoré predkladal v priebehu daňovej kontroly. Uvedený postup bráni daňovému subjektu reagovať na zistenia správcu dane uvedené v protokole. Z tohto dôvodu navrhujeme zmenu v ods. 8. 
 	Z 	ČA 	Vzhľadom na to, že daňová kontrola je inštitút, v ktorej správca dane zisťuje a preveruje skutočnosti rozhodujúce pre správne určenie dane je daňový subjekt povinný dôkazy predkladať v daňovej kontrole. Navrhovaná úprava po čiastočnom zapracovaní pripomienky umožňuje označiť dôkazy aj po doručení výzvy na vyjadrenie sa k zisteniam uvedeným v protokole, pokiaľ tieto dôkazy nemohol predložiť v priebehu daňovej kontroly. 	
 	Čl. I, k bodu 36 novely daňového poriadku 
Pôvodný bod 36 navrhujeme nahradiť nasledovne: 
„36. V § 46 odsek 9 znie: 
„(9) Daňová kontrola je ukončená dňom 
a) doručenia protokolu podľa odseku 8, 
b) doručenia oznámenia o určovaní dane podľa pomôcok podľa § 48 ods. 2, alebo 
c) dňom zániku nároku na vrátenie nadmerného odpočtu podľa osobitného predpisu.36a)“.“. 
Odôvodnenie: Odkaz č. 36a v ust. § 46 ods. 9 písm. c) smeruje na § 79 ods. 4 zákona o dani z pridanej hodnoty, ktorý obsahuje viac lehôt. Z dôvodu jednoznačnosti ustanovenia preto navrhujeme spresniť, že v predmetnom prípade je daňová kontrola ukončená dňom zániku nároku na vrátenie nadmerného odpočtu. 
 	Z 	A 	Zapracované v texte. 	
 	Čl. I, § 49  
V § 49 sa za ods. 3 vkladá ods. 4, ktorý znie: 
„(4) Ak daňový subjekt nepreukázal svoje tvrdenia vzťahujúce sa k jeho daňovej povinnosti, a daň nie je možné dostatočne spoľahlivo stanoviť ani podľa pomôcok, ktoré má správca dane k dispozícií, správca dane s daňovým subjektom určí daň dohodou. O určení dane dohodou spíše správca dane protokol a výška dane určenej dohodou sa uvedie v rozhodnutí; proti tomuto rozhodnutiu nie je možné uplatniť opravné prostriedky.“. 
Odôvodnenie: V prípade, že správca dane nie je schopný stanoviť daň pomôckami dostatočne spoľahlivo, navrhujeme aby bola daň určená v rámci zachovania klientskeho prístupu pri správe daní dohodou medzi správcom dane a daňovým subjektom. 
 	O 	N 	Vzhľadom na skutočnosť, že určenie dane podľa pomôcok má za cieľ určiť a vyrubiť daň aj daňovým subjektom so zlou daňovou disciplínou, ustanovenie umožňujúce určiť daň dohodou medzi správcom dane a daňovým subjektom bolo z dôvodu zamedzenia prípadnej korupcie vypustené. 	
 	Čl. I, k bodu 40 novely daňového poriadku 
V pôvodnom bode 40 navrhujeme slová „nemožno podať odvolanie“ nahradiť slovami „možno podať odvolanie, ktoré nemá odkladný účinok“. 
Odôvodnenie: V prípade, že uloženie predbežného opatrenia bude sporné alebo neprimerané, navrhujeme, aby daňový subjekt mal možnosť podať voči rozhodnutiu o uložení predbežného opatrenia odvolanie. 
 	Z 	A 	Zapracované v texte. 	
 	Čl. I, § 51 ods. 3  
V § 51 ods. 3 znie: 
„(3) Ak sa zmenili alebo odpadli dôvody, ktoré viedli k uloženiu záznamovej povinnosti, správca dane je oprávnený na návrh daňového subjektu alebo z vlastného podnetu túto záznamovú povinnosť rozhodnutím zmeniť alebo zrušiť. Proti tomuto rozhodnutiu sa možno odvolať; podané odvolanie má odkladný účinok.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme, aby aj zmena či zrušenie záznamovej povinnosti bolo uložené rozhodnutím, proti ktorému môže daňový subjekt podať odvolanie. 	Z 	N 	V súčasnosti platný zákon č. 563/2009 Z. z. ustanovuje, že povinnosti možno daňovému subjektu ukladať rozhodnutím. Nakoľko ide o zrušenie povinnosti, navrhovaná úprava dostatočne neodôvodňuje prečo je potrebné túto povinnosť zrušiť rozhodnutím s možnosťou podať odvolanie. Navrhovaná úprava by znamenala zvýšené administratívne zaťaženie správcu dane. 	
 	Čl. I, k bodu 43 novely daňového poriadku 
Pôvodný bod 43 navrhujeme nahradiť nasledovne: 
„43. V § 52 ods. 1 písm. c) znie: 
„c) daňových subjektov, ktorým bol povolený odklad platenia dane alebo povolené platenie dane v splátkach presahujúce u fyzickej osoby 33 000 eur a u právnickej osoby 330 000 eur a tento odklad platenia dane alebo povolené platenie dane v splátkach naďalej trvá.“.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme, aby finančné riaditeľstvo viedlo aktuálne zoznamy daňových subjektov, ktorým bol v minulosti povolený odklad platenia dane alebo povolené platenie dane v splátkach až do okamihu, kedy daný daňový subjekt nezaplatenú daň vyrovná. 
 	Z 	A 	Zapracované v texte. 	
 	Čl. I, k bodu 44 novely daňového poriadku 
Pôvodný bod 44 navrhujeme nahradiť nasledovne: 
„44. V § 52 ods. 2 písm. b) znie: 
„b) daňových subjektov, ktorým bol povolený odklad platenia dane alebo povolené platenie dane v splátkach presahujúce u fyzickej osoby 160 eur a u právnickej osoby 1 600 eur a tento odklad platenia dane alebo povolené platenie dane v splátkach naďalej trvá,“.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme, aby obec mohla zverejniť aktuálny zoznam daňových subjektov, ktorým bol v minulosti povolený odklad platenia dane alebo povolené platenie dane v splátkach a to až do okamihu, kedy daný daňový subjekt nezaplatenú daň vyrovná. 
 	Z 	A 	Zapracované v texte. 	
 	Čl. I, § 53 ods. 1  
V § 53 ods. 1 sa na konci pripája táto veta: 
„Za dodržanie písomnej formy oznámenia sa považuje aj overenie registrácie daňového subjektu prostredníctvom príslušných internetových stránok.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme, aby za písomnú formu oznámenia na účely daňového konania bolo považované aj overenie registrácie daňového subjektu z webovej stránky DRSR resp. stránky Európskej komisie, kde sa nachádza systém výmeny informácií o daňových subjektoch (VIES). Uvedené databázy obsahujú dôveryhodné informácie o daňových subjektoch, ich používaním sa zrýchľuje práca daňových subjektov pri overení registrácie ich obchodných partnerov. V neposlednom rade sa tým odbremeňuje aj správca dane od každého písomného vybavenia žiadosti o overenie registrácie. 
 	Z 	N 	Zavedením možnosti overenia registrácie daňového subjektu z príslušných internetových stránok by nebolo možné zamedziť prípadnému zneužitiu dôverných údajov o daňovom subjekte inými daňovými subjektmi. 	
 	Čl. I, k bodu 49 novely daňového poriadku 
Pôvodný bod 49 navrhujeme nahradiť nasledovne: 
„49. V § 54 sa za slová „nemá daňový nedoplatok“ vkladá čiarka a slová „alebo ak u daňového subjektu neprebieha výkon daňovej kontroly a vyrubovacie konanie podľa § 68“.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme vypustiť uvedené znenie z dôvodu zrozumiteľnosti daného ustanovenia. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
 	Čl. I, k bodu 51 novely daňového poriadku 
Pôvodný bod 51 navrhujeme nahradiť nasledovne: 
„51. V § 55 sa ods. 12 dopĺňa písmenom e), ktoré znie: 
„e) pri použití nadmerného odpočtu a spotrebnej dane podľa § 79 ods. 7 deň ich vzniku.“.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme, aby sa za deň platby považoval deň vzniku nadmerného odpočtu a spotrebnej dane v prípade, že sa pri použití nadmerného odpočtu a spotrebnej dane, pri ktorej bolo uplatnené vrátenie postupuje podľa § 79. 
 	Z 	ČA 	Vzhľadom na oprávnenie správcu dane použiť nadmerný odpočet a spotrebnú daň postupom podľa § 79, nemožno za deň platby určiť deň ich vzniku ale deň vzniku samotného nedoplatku, na úhradu ktorého sa nadmerný odpočet alebo spotrebná daň použije, alebo ak vznikne nedoplatok skôr, než vznikne nárok na vrátenie daňového nedoplatku, za deň platby možno považovať prvý deň lehoty na vrátenie nadmerného odpočtu alebo spotrebnej dane. 	
 	Čl. I, § 57 ods. 5  
V § 57 ods. 5 sa slovo „právoplatnosti“ v poslednej vete nahrádza slovom „doručenia“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme upraviť počítanie splatnosti úroku z odloženej sumy odo dňa doručenia rozhodnutia, ktorým tento úrok správca dane vyrubuje. 
 	O 	N 	Súčasná právna úprava ustanovuje, že splatnosť úroku z odloženej sumy nastáva až dňom nadobudnutia právoplatnosti rozhodnutia o vyrúbení úroku z odloženej sumy a nie okamžite dňom doručenia rozhodnutia daňovému subjektu. Táto možnosť predvída oprávnenie daňového subjektu podať proti uvedenému rozhodnutiu opravný prostriedok. 	
 	Čl. I, § 57  
V § 57 sa za ods. 11 vkladajú ods. 12 až 14, ktoré znejú: 
„(12) Ak daňový subjekt žiada o povolenie odkladu platenia dane z príjmov, dane z pridanej hodnoty, spotrebných daní alebo o povolenie platenia týchto daní v splátkach, predloží analýzu svojej finančnej a ekonomickej situácie, z ktorej správca dane bude môcť posúdiť splatenie dane daňovým subjektom v budúcnosti. 
(13) Ak daňový úrad alebo colný úrad pri vymáhaní dlžnej sumy zistí, že zabezpečenie dlžnej sumy nepostačuje na jej pokrytie, písomne o tejto skutočnosti bezodkladne informuje ministerstvo a finančné riaditeľstvo. 
(14) Správca dane na žiadosť fyzickej osoby alebo právnickej osoby oznámi o inom daňovom subjekte údaje uvedené v § 52 ods. 3 písm. a) až c) a výšku povoleného odkladu platenia dane alebo povoleného platenia dane v splátkach.“. 
Odôvodnenie: Pri žiadostí daňového subjektu o povolenie odkladu platenia dane navrhujeme, aby daňový subjekt predkladal aj analýzu svojej finančnej a ekonomickej situácie, z ktorej dokáže správca dane posúdiť splatenie dane daňovým subjektom v budúcnosti. 
Navrhujeme do daňového poriadku prevziať zo zákona o správe daní ustanovenie, ktoré umožní daňovému subjektu získať informácie o tom, či iný daňový subjekt má napr. daňové nedoplatky. Uvedené informácie nie sú daňovým tajomstvom a navyše pomáhajú daňových subjektom overiť si solventnosť obchodných partnerov. 
 	Z 	ČA 	Zoznamy daňových subjektov, u ktorých správca dane eviduje nedoplatky na daniach, sú každoročne zverejňované na stránke Daňového riaditeľstva SR. Podľa ustanovenia § 52 ods. 1 zákona č. 563/2009 Z. z. Takéto zoznamy je v zmysle zákona oprávnený zverejniť aj správca dane, ktorým je obec. Zverejnením zoznamov sa uverejňujú informácie, ktoré už nie sú predmetom daňového tajomstva. Z informácie správcu dane o daňových nedoplatkoch daňového subjektu resp. o splátkach alebo odklade platenia dane nemožno dedukovať, že daňový subjekt (obchodný partner) je insolventný. Na účely zistenia insolventnosti slúžia iné dostupné informačné zdroje. 	
 	Čl. I, § 60 ods. 4  
V § 60 ods. 4 sa na konci pripája táto veta: 
„Námietku zaujatosti môže daňový subjekt podať aj v prípade pochybností o nezaujatosti iných osôb.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme zaviesť resp. rozšíriť možnosť daňového subjektu podať námietku zaujatosti aj voči iným osobám definovaným v § 4 ods. 2 písm. d). Ide o také osoby ako napr. svedkovia, znalci, audítori, tlmočníci, ručitelia atď. Tieto iné osoby sa v mnohých prípadoch zúčastňujú daňového konania, podávajú napr. svedecké výpovede. Daňový subjekt by mal mať možnosť v prípade pochybností voči týmto iným osobám podať námietku zaujatosti. 
 	O 	N 	Navrhovaná úprava nie je možná práve preto, že podaním námietky voči iným osobám by bolo možné vzniesť námietku aj voči svedkovi. Následne by bolo sporné, kto by bol oprávnený vo vzťahu k tejto osobe o námietke rozhodnúť. 	
 	Čl. I, § 61 ods. 1  
V § 61 ods. 1 znie: 
„(1) Správca dane preruší daňové konanie, ak sa začalo konanie o predbežnej otázke alebo začalo konanie o inej skutočnosti rozhodujúcej na vydanie rozhodnutia alebo je potrebné získať informácie spôsobom podľa osobitného predpisu.41)“. 
Odôvodnenie: Ak bolo začaté konanie o predbežnej otázke navrhujeme, aby správca dane prerušil daňové konanie. 
 	Z 	ČA 	Vzhľadom na súčasnú úpravu je potrebné ponechať na úvahe správcu dane možnosť prerušiť konanie, ak začalo konanie o inej skutočnosti rozhodujúcej pre vydanie rozhodnutia alebo je potrebné získať informácie spôsobom podľa osobitného predpisu. V praxi dochádza k prípadom, kedy si po začatí konania o inej skutočnosti môže správca dane urobiť úsudok (napr. v dedičskom konaní). 	
 	Čl. I, § 62 ods. 1 písm. f)  
V § 62 ods. 1 písm. f) sa vypúšťajú slová „a skutkový stav sa podstatne nezmenil“. 
Odôvodnenie: Uvedené ustanovenie daňového poriadku by v pôvodnom znení predstavovalo porušenie zásady res iudicata (t.j. prípad, kedy vec už bola právoplatne rozsúdená). Z tohto dôvodu navrhujeme vypustiť predmetné slová. Na riešenie vypuklých prípadoch slúži v daňovom poriadku inštitút obnovy konania. 
 	Z 	A 	Zapracované v texte. 	
 	Čl. I, k bodu 53 novely daňového poriadku 
V pôvodnom bode 53 sa vypúšťa slovo „daňové“ a za slová „bolo pridelené“ sa vkladajú slová „pri registrácií“. 
Odôvodnenie: Keďže zákon používa na iných miestach pojem „identifikačné číslo daňového subjektu pridelené pri registrácií“ na označenie tzv. DIČ, navrhujeme, aby aj v tomto ustanovení bola zosúladená terminológia používaná v zákone. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
 	Čl. I, § 63 ods. 5  
V § 63 ods. 5 znie: 
„(5) Rozhodnutie obsahuje odôvodnenie, ak tento zákon neustanovuje inak. V odôvodnení správca dane uvedie dôvody výroku alebo výroku rozhodnutia a informáciu o tom, ako sa vysporiadal s návrhmi a námietkami uplatnenými príjemcom rozhodnutia.“. 
Odôvodnenie: Odôvodnenie je jednou z najdôležitejších náležitostí rozhodnutia. Musí byť z neho známe prečo správca dane rozhodol tak, ako rozhodol.  	Z 	N 	Navrhovaná úprava je obsahovo totožná so súčasnou platnou úpravou zákona a vzhľadom na rozsah novely daňového poriadku nie je vhodné meniť ustanovenia, ktoré sú postačujúce. 	
 	Čl. I, § 63  
V § 63 sa za ods. 5 vkladá nový ods. 6, ktorý znie: 
„(6) V odôvodnení rozhodnutia, ktoré bolo vydané na základe dokazovania, správca dane ďalej uvedie, ktoré skutočnosti sú preukázané, akými úvahami sa pri hodnotení dôkazov riadil, o ktoré dôkazy oprel svoje skutkové zistenia a ako vec posúdil po právnej stránke.“. 
Doterajšie odseky 6 až 11 sa označujú ako odseky 7 až 12. 
Odôvodnenie: Je úplne nedostatočné ak správca dane uvádza v odôvodnení rozhodnutia len skutkové zistenia spolu s výpočtom dôkazných prostriedkov a následne všeobecne konštatuje, že dôkazy boli hodnotené v súlade so zásadou voľného hodnotenia dôkazov. Z tohto dôvodu navrhujeme zaviesť povinnosť správcu dane uviesť v rozhodnutí podrobnú analýzu ako po právnej, tak po skutkovej stránke. Z rozhodnutia musí byť daňovému subjektu zrozumiteľné akým postupom správca dane na základe hodnotených dôkazov prišiel k svojmu záveru. 
 	Z 	N 	Navrhovaná úprava je obsahovo totožná so súčasnou platnou úpravou zákona a vzhľadom na rozsah novely daňového poriadku nie je vhodné meniť ustanovenia, ktoré sú postačujúce. 	
 	Čl. I, § 63  
V § 63 sa za ods. 12 vkladá nový ods. 13, ktoré znie: 
„(13) Na žiadosť príjemcu rozhodnutia vyznačí správca dane na vyhotovenie rozhodnutia doložku právnej moci, prípadne vykonateľnosti.“. 
Odôvodnenie: Doložka o právnej moci či vykonateľnosti osvedčuje, kedy rozhodnutie skutočne nadobúda právnu moc a je vykonateľné. Táto skutočnosť je dôležitá najmä pre rýchle prevedenie výkonu rozhodnutia a z tohto dôvodu navrhujeme, aby správca dane vyznačil na rozhodnutí doložku právnej moci v prípade, ak ho o to daňový subjekt požiada. 
 	O 	N 	V zmysle súčasnej právnej úpravy je vykonateľnosť rozhodnutia jednoznačne upravená. Rozhodnutie vykonateľné, ak proti nemu nemožno podať odvolanie alebo ak odvolanie nemá odkladný účinok a ak zároveň uplynula lehota plnenia. Vzhľadom na skutočnosť, že daňové exekučné konanie vykonáva správca dane, súčasná právna úprava vykonateľnosti rozhodnutia je dostačujúca. 	
 	Čl. I, § 64 ods. 2 písm. c)  
V § 64 ods. 2 písm. c) sa bodka nahrádza čiarkou a za písm. c) sa vkladá písm. d), ktoré znie: 
„d) trpí vadami, ktoré ho robia vnútorne rozporným alebo právne či fakticky neuskutočniteľným.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme, aby sa za nulitné rozhodnutie považovalo aj také rozhodnutie, ktoré je právne či fakticky neuskutočniteľné vzhľadom na vady, ktoré sú v ňom obsiahnuté. Za právne neuskutočniteľné možno považovať rozhodnutie, ktoré ukladá plnenie, ktoré je protiprávne či dokonca trestné. Za fakticky neuskutočniteľné je potrebné považovať rozhodnutie, ktoré ukladá plnenie nemožné či natoľko neurčité, že ho nie je možné splniť. 
 	Z 	N 	Navrhovaná právna úprava sa dotýka vyhlásenia nulitnosti v prípade rozhodnutia, ktoré je vnútorne rozporné alebo neuskutočniteľné alebo, ktoré trpí vadami, ktoré ho robia vnútorne rozporným. Takéto rozhodnutie je však nie zo zákona priamo nulitné, ale je nezákonné a na opravu takýchto rozhodnutí sú zákonom ustanovené opravné prostriedky. Inštitút nulitnosti má riešiť len prípady obsiahnuté v súčasnej právnej úprave. 	
 	Čl. I, § 64 ods. 3  
V § 64 ods. 3 znie: 
„(3) Nulitu rozhodnutia zisťuje a prehlasuje z úradnej moci alebo iného podnetu druhostupňový orgán, a to kedykoľvek; ak ide o rozhodnutie ministerstva, posudzuje také rozhodnutie minister na základe návrhu ním určenej osobitnej komisie.“. 
Odôvodnenie: Podľa pôvodného znenia uvedeného ustanovenia nie je jednoznačné či posúdenie nulitného rozhodnutia druhostupňový orgán musí vykonať alebo či posúdenie rozhodnutia závisí len od jeho vôle. Navrhujeme preto spresniť, aby druhostupňový orgán bol povinný zisťovať a prehlásiť nulitné rozhodnutie z úradnej moci kedykoľvek. 
 	Z 	N 	Súčasné znenie je v súlade s úpravou iných mimoriadnych opravných prostriedkoch, a to s inštitútom preskúmania rozhodnutia. Podľa navrhovanej úpravy by druhostupňový orgán musel sám vyhľadávať nulitné rozhodnutia a prehlasovať nulitu, čo nenapĺňa požiadavku sledovanú súčasnou právnou úpravou, v ktorej sa dôraz kladie na posudzovanie, či sa jedná o právne nulitný akt na základe zákona. 	
 	Čl. I, § 74 ods. 2  
V § 74 ods. 2 sa vypúšťa posledná vetu a za ods. 2 sa vkladajú ods. 3 až 6, ktoré znejú: 
„(3) V rámci odvolacieho konania môže odvolací orgán vykonávať dokazovanie k doplneniu podkladov pre rozhodnutie alebo k odstráneniu chýb konania, alebo toto doplnenie alebo odstránenie chýb uložiť správcovi dane, ktorý napadnuté rozhodnutie vydal, so stanovením primeranej lehoty. 
(4) Ak odvolací orgán vykonáva v rámci odvolacieho konania dokazovanie, zoznámi pred vydaním rozhodnutia o odvolaní účastníka konania so zistenými skutočnosťami a dôkazmi, ktoré ich preukazujú, a umožní mu, aby sa k nim vyjadril v stanovenej lehote, poprípade navrhol prevedenie ďalších dôkazných prostriedkov.“ 
(5) Lehota podľa ods. 4 nesmie byť dlhšia ako 15 dní a nie je možné ju predĺžiť; žiadosť o vrátenie tejto lehoty v predošlý stav je možné podať najneskôr do vydania rozhodnutia o odvolaní. 
(6) Po uplynutí lehoty podľa ods. 4 odvolací orgán k návrhom na prevedenie ďalších dôkazov neprihliada.“. 
Doterajšie odseky 3 až 8 sa označujú ako odseky 7 až 12. 
Odôvodnenie: V ods. 3 navrhujeme, aby daňový subjekt mohol v odvolacom konaní uvádzať nové tvrdenia a predkladať nové skutočnosti, ktoré v konaní pred prvostupňovým orgánom nikdy nezazneli. 
V rámci odvolacieho konania v praxi dochádza k vzniku prekvapivých rozhodnutí, t.j. takých, ktoré v rámci skutkového či právneho hodnotenia vnášajú do celej veci nové prvky a pohľady, avšak subjektu už nie je možné na ne adekvátne reagovať, pričom ďalší riadny opravný prostriedok je už ďalej vylúčený. Predchádzanie vzniku prekvapivých rozhodnutí je tak zmyslom navrhovaného ustanovenia ods. 4. 
Navrhujeme, aby daňový subjekt mal na formulovanie svojho vyjadrenia a prípadné navrhnutie nových dôkazov lehotu v max. dĺžke 15 dní (ods. 5). 
Navrhovaným ustanovením ods. 6 je sledované, aby daňový subjekt nevyužíval priznané právo v ods. 4 k obštrukciám a prieťahom v odvolacom konaní. 
 	Z 	ČA 	Navrhovaná úprava nereflektuje na legislatívne zmeny v predmetnom návrhu zákona a podstatne sa neodlišuje od úpravy ktorá je predmetom zákona č. 563/2009 Z. z. Súčasná úprava je postačujúca, dostatočne definuje postup odvolacieho orgánu s oprávnením preskúmavať všetky nové skutočnosti, ktoré v odvolacom konaní vyjdú najavo. Vzhľadom na uvedené bola zapracovaná časť pripomienky upravujúca vykonávanie dokazovania v rámci odvolacieho konania. 	
 	Čl. I, § 74 ods. 4  
V § 74 ods. 4 znie: 
„(4) Ak odvolanie smeruje proti rozhodnutiu o dani určenej podľa pomôcok, skúma odvolací orgán dodržanie zákonných podmienok na použite § 48 ako aj primeranosť zákonných pomôcok. Ak odvolací orgán zistí, že boli dodržané tieto zákonné podmienky ako aj primeranosť zákonných pomôcok, odvolaniu nevyhovie a napadnuté rozhodnutie potvrdí.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme, aby odvolací orgán skúmal nielen zákonné podmienky pre použitie inštitútu stanovenia dane podľa pomôcok, ale aj primeranosť pomôcok, najmä to, či boli získané zákonným spôsobom. 
 	Z 	N 	Súčasná úprava daňového poriadku v § 48 ods. 3 vymenúva dôkazné prostriedky, ktoré môže správca dane použiť pri určení dane podľa pomôcok. Vzhľadom na skutočnosť, že štátne orgány môžu konať len podľa zákona, správca dane nemôže použiť pomôcku získanú nezákonným spôsobom. Určovanie dane podľa pomôcok je špecifické určenie daňovej povinnosti, ku ktorému správca dane pristupuje výlučne v prípade, kedy sú splnené zákonné podmienky, pričom vo väčšine prípadov ide o neposkytnutie súčinnosti zo strany daňového subjektu. 	
 	Čl. I, § 74 ods. 5  
V § 74 ods. 5 znie: 
„(5) V odôvodnení rozhodnutia o odvolaní sa odvolací orgán musí vysporiadať so všetkými dôvodmi, pri ktorých daňový subjekt namieta nesprávnosť alebo nezákonnosť napadnutého rozhodnutia. Rozhodnutie o odvolaní neobsahuje odôvodnenie, ak sa v ňom vyhovuje odvolaniu v plnom rozsahu.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme, aby odôvodnenie rozhodnutia o odvolaní obsahovalo vysporiadanie sa odvolacieho orgánu s každým dôvodom uplatneným v odvolaní daňovým subjektom. Ide totiž o konečné rozhodnutie, o ktorého správnosti a úplnosti by nemali existovať pochybnosti. 
 	Z 	N 	Navrhovaná úprava je obsahovo totožná s úpravou v súčasnosti platného zákona č. 563/2009 Z. z. Povinnosť vysporiadať sa s námietkami uvedenými v odvolaní vyplýva z § 63 ods. 5 cit. zákona. 	
 	Čl. I, k bodu 59 novely daňového poriadku 
Pôvodný bod 59 navrhujeme nahradiť nasledovne: 
„59. V § 79 ods. 2 znie: 
„(2) Ak nemožno daňový preplatok použiť podľa odseku 1, správca dane daňový preplatok vráti v lehote do 30 dní od jeho vzniku; daňový preplatok na dani z príjmov a na dani z motorových vozidiel za príslušné zdaňovacie obdobie sa vráti najskôr po uplynutí lehoty na podanie daňového priznania podľa osobitných predpisov, 44) najneskôr však do 40 dní odo dňa vzniku daňového preplatku.“.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme, aby daňový subjekt v prípade, ak mu vznikne daňový preplatok nemusel žiadať správcu dane o jeho vrátenie písomnou žiadosťou. Vrátenie daňového preplatku zo strany správcu dane by malo byť automatické, podanie žiadosti zo strany daňového subjektu sa nejaví ako nevyhnutné. 
 	Z 	N 	Bod 59 novely zákona č. 563/2009 Z. z. je navrhnutý z dôvodu súčasného nastavenia informačného systému daňovej a colnej správy.  	
 	Čl. I, k bodu 60 novely daňového poriadku 
V pôvodnom bode 60 navrhujeme vložiť za slovo „úroku“ slová „dlhujúcu daňovému subjektu“. 
Odôvodnenie: Navrhovaná zmena má zabezpečiť zrozumiteľnosť výkladu, podľa ktorého sumu úroku, ktorú je povinný zaplatiť správca dane daňovému subjektu, použije správca dane na úhradu prípadných nedoplatkov tohto daňového subjektu. 
 	O 	A 	Navrhovaná úprava legislatívneho textu bola zapracovaná v zmysle požiadavky legislatívnej a terminologickej presnosti. 	
 	Čl. I, k bodu 62 novely daňového poriadku 
Pôvodný bod 62 navrhujeme nahradiť nasledovne: 
„62. V § 82 sa slová „§ 55 ods. 12“ nahrádzajú slovami „§ 55 ods. 11“.“. 
Odôvodnenie: Ide o technicko-legislatívnu úpravu. Odkaz v uvedenej vete by mal vzhľadom na zmysel daného ustanovenia smerovať na ust. § 55 ods. 11. 
 	O 	ČA 	Text návrhu vypustený. 	
 	Čl. I, § 160  
Za § 160 sa vkladá nový § 160a, ktorý znie: 
„160a Sťažnosť 
(1) Osoba zúčastnená na správe daní má právo podať správcovi dane sťažnosť proti nevhodnému chovaniu jeho úradných osôb alebo proti postupu tohto správcu dane, ak daňový zákon neposkytuje iný prostriedok ochrany. 
(2) Podanie sťažnosti nesmie byť sťažovateľovi na ujmu; zodpovednosť za trestný čin alebo správny delikt nie je týmto ustanovením dotknutá. 
(3) Správca dane prešetrí skutočnosti uvedené v sťažnosti. Ak to považuje za vhodné, vypočuje sťažovateľa, osoby, proti ktorým sťažnosť smeruje, prípadne ďalšie osoby, ktorých výpoveď môže prispieť k objasneniu veci. 
(4) Sťažnosť musí byť vybavená do 30 dní odo dňa jej doručenia správcovi dane príslušnému na jej prešetrenie. Stanovenú lehotu možno len vtedy, ak nie je možné v jej priebehu zaistiť podklady potrebné pre vybavenie sťažnosti. Sťažnosť proti nevhodnému chovaniu úradnej osoby pri daňovej kontrole alebo postupu správcu dane pri daňovej kontrole musí byť vybavená najneskôr do ukončenia daňovej kontroly. 
(5) Ak bola sťažnosť posúdená ako oprávnená alebo čiastočne oprávnená, vykoná správca dane bezodkladne nevyhnutné opatrenia k náprave. O výsledku prešetrenia a opatrení prijatých k náprave sa vyhotoví úradný záznam a správca dane o tomto výsledku bezodkladne vyrozumie sťažovateľa. 
(6) Ak sa sťažovateľ domnieva, že jeho sťažnosť nebola riadne vybavená, môže požiadať najbližšie nadriadeného správcu dane, aby prešetril spôsob vybavenia sťažnosti. Tento správca dane postupuje pri prešetrení spôsobu vybavenia sťažnosti podľa ods. 3 až 5.“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme koncipovať sťažnosť do daňového poriadku ako všeobecný prostriedok ochrany nezávislý na správnom poriadku. 
 	Z 	N 	Vzhľadom na osobitný predpis (zákon o sťažnostiach) upravujúci procesný postup pre podávanie sťažnosti nie je potrebné inštitút sťažnosti definovať samostatne v daňovom poriadku. Daňový poriadok upravuje možnosť podania námietky zo strany daňového subjektu. 	
 	Čl. II, k bodu 27 novely zákona o DzP 
V § 43a sa v ods. 1 a 3 slovo „sťažnosť“ nahrádza slovom „reklamácia“ v príslušnom tvare a v ods. 2 sa slovo „sťažnosť na postup“ nahrádza slovami „reklamácia postupu“. 
Odôvodnenie: V prípade pochybností daňovníka o správnosti zrazenej dane alebo preddavku na daň navrhujeme podľa doterajšej praxe využiť reklamáciu. 
 	Z 	N 	Navrhovateľ v rámci rozporového konania od pripomienky ustúpil. Reklamáciu a námietku uplatňuje daňovník v prípade nesprávneho postupu správcu dane. Vyvolanou zmenou je prevzaté ustanovenie zo zákona č. 511/1992 Z. z. , ktoré upravuje sťažnosť pri nesprávnom postupe platiteľa dane. 	
 	Čl. II, k bodu 27 novely zákona o DzP 
V § 43a sa v ods. 3 vypúšťajú slová „možno sa“ a nahrádzajú sa slovami „daňovník aj platiteľ dane sa môžu“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme upresnenie, podľa ktorého sa proti rozhodnutiu o reklamácii môže v stanovenej lehote odvolať ako daňovník tak aj platiteľ dane. 
 	Z 	A 	Ustanovenie upravené. 	
 	Čl. II, k bodu 33 novely zákona o DzP, § 49a  
V § 49a sa v druhej vete v ods. 5 vypúšťajú slová „odseku 5“. 
Odôvodnenie: Uvedená zmena je potrebná vzhľadom na zrozumiteľnosť ustanovenia. 
 	O 	A 	Ustanovenie upravené. 	
 	Čl. II, k bodu 33 novely zákona o DzP, § 49a  
V § 49a sa vypúšťa ods. 6. 
Odôvodnenie: Zákon nestanovuje, čo sa rozumie pojmom „zmena skutočností zakladajúcich povinnosť registrácie“. Navrhujeme, aby daňový subjekt nebol povinný oznamovať zmeny skutočností zakladajúcich povinnosť registrácie, najmä ak daňovníkovi zanikne povinnosť registrácie z dôvodu vrátenia živnostenského listu, pretože pri existencii vzájomnej komunikácie štátnych orgánov a verejných registrov si správca dane dokáže zistiť príslušnú informáciu resp. byť informovaný o príslušnej skutočnosti. 
 	Z 	ČA 	Ustanovenie zmenené v nadväznosti na zákon č. 530/2003 Z. z. o obchodnom registri a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. 	
 	Čl. V, k bodu 18 novely zákona o DPH 
Pôvodný bod 18 navrhujeme nahradiť nasledovne: 
„18. § 78a sa nahrádza novým § 78a, ktorý znie: 
„78a 
Platenie preddavku na daň pri predaji tovaru na trhovom mieste 
(1) Zahraničná osoba z tretieho štátu, ktorá je platiteľom, je povinná platiť preddavok na daň splatnú za príslušné zdaňovacie obdobie pripadajúcu na tovar predávaný na trhovom mieste. 29a) Preddavok na daň sa platí vo výške 50% z dane pripadajúcej na množstvo tovaru určeného na predaj na trhovom mieste v príslušnom zdaňovacom období, najmenej 165,97 eura. Pri výpočte preddavku na daň sa vychádza z predpokladanej predajnej ceny tovaru. 
(2) Preddavok na daň podľa odseku 1 je splatný najneskôr posledný pracovný deň predchádzajúci dňu, v ktorom platiteľ začne po prvýkrát v príslušnom zdaňovacom období predávať tovar na trhovom mieste. 
(3) Platiteľ, ktorý zaplatil preddavok na daň, upraví svoju vlastnú daňovú povinnosť alebo nadmerný odpočet v príslušnom zdaňovacom období o sumu zaplateného preddavku na daň.“.“. 
Odôvodnenie: Pre zahraničné osoby z tretích krajín navrhujeme ponechať povinnosť platiť preddavok na daň pri predaji tovaru na trhovom mieste. Uvedené ustanovenie je prevenciou proti nelegálnemu predaju tovarov zahraničnými osobami z tretích krajín na trhovom mieste na území SR (najmä v pohraničných oblastiach), kedy existuje riziko nezaplatenia DPH na výstupe. 
 	O 	N 	Ponechanie povinnosti platiť preddavok na daň pri predaji tovaru na trhovom mieste len pre zahraničné osoby z tretích štátov by viedlo k diskriminácii týchto podnikateľov v porovnaní so zahraničnými osobami z členských štátov EÚ. 	
 	Čl. V, k bodu 22 novely zákona o DPH 
Bod 22 navrhujeme vypustiť. 
Odôvodnenie: Navrhujeme vypustiť ustanovenie, ktoré stanovuje sankcie za neoprávnené uplatnenie nadmerného odpočtu v skrátenej lehote, pretože správca dane má k dispozícii všetky údaje a informácie o všetkých podmienkach, ktoré sú viazané na uplatnenie nároku daňového subjektu na vrátanie nadmerného odpočtu v skrátenej lehote. Tieto informácie a údaje si správca dane dokáže overiť a v prípade, že podmienky nie sú splnené, nadmerný odpočet daňovému subjektu v skrátenej lehote nemá vrátiť. 
 	Z 	N 	Zámerom sankcie za neoprávnené vrátenie nadmerného odpočtu v skrátenej lehote je zamedziť zneužívaniu tohto ustanovenia. Ak daňový úrad pri overení splnenia podmienok na vrátenie nadmerného odpočtu zistí, že podmienky nie sú splnené, nadmerný odpočet nevráti v lehote podľa § 79 ods. 2 zákona a pokuta sa neuloží. 
Táto sankcia bola zavedená s účinnosťou od 1. apríla 2009 zákonom č. 83/2009 Z. z. (čl. II – novela zákona č. 511/1992 Zb. v znení neskorších predpisov, § 35b ods. 1 písm. h)). Keďže daňový poriadok túto sankciu neprevzal, ustanovuje sa v zákone o DPH). 
 	
 	Čl. V, k bodu 23 novely zákona o DPH 
V pôvodnom bode 23 navrhujeme nahradiť slovo „piatich“ slovom „štrnástich“. 
Odôvodnenie: Navrhujeme predĺžiť pomerne krátku (pôvodne 5-dňovú) lehotu pre daňový subjekt na odstránenie nedostatkov podaného súhrnného výkazu. Osoba zodpovedná za účtovníctvo daňového subjektu nemusí byť za každých okolností k dispozícii v okamihu, kedy sa u správcu dane objavia pochybnosti o správnosti, pravdivosti alebo úplnosti podaného súhrnného výkazu alebo o pravdivosti údajov v ňom obsiahnutých. 
 	Z 	N 	Pri stanovení lehoty na odstránenie nedostatkov podaného súhrnného výkazu je nutné prihliadať na lehotu jedného mesiaca od skončenia obdobia, ktorého sa informácie týkajú, v ktorej je daňový orgán povinný sprístupniť informácie zo súhrnných výkazov daňovým orgánom ostatných členských štátov EÚ. Táto lehota je ustanovená v nariadení Rady (ES) č. 1798/2003 o administratívnej spolupráci v oblasti dane z pridanej hodnoty v znení jeho zmien a dodatkov. Cit. nariadenie bude od 1. januára 2012 zrušené a nahradené nariadením Rady (EÚ) č. 904/2010 o administratívnej spolupráci a boji proti podvodom v oblasti dane z pridanej hodnoty (prepracované znenie). Lehota na sprístupnenie informácií ostáva v novom nariadení zachovaná (článok 20 bod 2. nariadenia Rady (EÚ) 904/2010.