OBSAH

 Postupov pre finančnú kontrolu štrukturálnych fondov a Kohézneho fondu

1.	Úvod										1

2. Právny základ pre vykonávanie kontrol				2	
2.1. Predpisy ES									2
2.1.1. Základné dokumenty ES						2
2.1.2. Predpisy ES pre štrukturálne fondy					2
2.1.2. Predpisy ES pre Kohézny fond					3
2.1.3. Predpisy ES k DPH							4
2.1.4. Predpisy ES k rozpočtu						4
2.1.5. Predpisy ES ku kontrole						4
2.2. Národná legislatíva								5
2.2.1. Zákony									5
2.2.2. Uznesenia vlády SR							6
2.2.3. Ostatné									6

3. Základné pojmy a definície							6

4. Typy kontrol, ciele, následky						11
	4.1. Prvá úroveň									11
		4.1.1. Predbežná (ex-ante) kontrola						11
4.1.2. Priebežná (on-going) kontrola					12
4.1.3. Kontrola uskutočnenej služby						13
		4.1.4. Kontrola kvality							17
4.2. Druhá úroveň								17
4.2.1. Minimálna 5 % kontrola pre štrukturálne fondy			20
	4.2.2. Minimálna 15% kontrola pre Kohézny fond				22
4.2.2.1. Vykonávanie 15% vzorkových kontrol – ako súčasť 
	ročných plánov vykonávania finančných kontrol		24
4.2.2.2. Všeobecné princípy výberu minimálnej 15% vzorky	25
4.2.2.3. Všeobecný postup vykonávania minimálnej 
15% kontroly vzoriek						27
4.2.2.4. Súčinnosť kontrolných orgánov				28
4.2.2.5. Zasielanie správ  európskej komisii				28

5. Prehlásenie o ukončení pomoci						28

6. Analýza rizika									29
6.1. Vymedzenie podstaty rizika						29
6.2. Metóda výpočtu k analýze rizika						35
6.3. Riadenie rizika								36
6.4. Hodnotenie rizík								37
6.5. Monitorovanie a vyhodnocovanie procesu riadenia rizík		37
6.6. Tvorba rozhodnutia								38
6.7. Riešenie rizík									38
6.8. Hlásenie a oznamovanie rizík						39

7. Systémový audit								41

8. Archivácia									41

9. Príručka pre kontrolóra							43
9.1. Dokumenty vyžadované pre kontrolu					43
9.1.1. Príprava finančnej kontroly						43
9.1.2. Informácia pre konečného prijímateľa pomoci			43
9.2. Rešpektovanie pravidiel výberu						43
9.2.1. Sledovaný cieľ								44
9.2.2.. Rešpektovanie rozdelenia zón					44
9.2.3. Rešpektovanie miery (limitov) financovania				44
9.3. Rešpektovanie termínov							44
9.3.1. Čas pred začatím projektu						44
9.3.2. Čas pre realizáciu a ukončenie projektu				44
9.4. Kontrola zákonnosti projektov						45
9.5. Potvrdenie účtovných dokladov						46
9.5.1. Dôležitosť povahy projektov						46
9.5.2. Kontrola na mieste a na základe dokladov				47
9.5.3. Protirečivý charakter výdavkových dokladov			47
9.5.4. Potvrdenie záverečného vyhlásenia výdavkov			47
9.6. Plán financovania								47
9.6.1. Dostačujúci, dôveryhodný a reálny charakter finančného plánu	48
9.6.2. Rešpektovanie plánovaného rozpočtu				48
9.6.3. Rešpektovanie požiadaviek na reklamu				49
9.7. Riešenie zistených nedostatkov						49
9.7.1. Príčiny zistených nedostatkov						49
9.7.2. Riešenia								49
9.8. Vypracovanie správy							49
9.8.1. Priebežná správa							50	
9.8.2. Záverečná správa							50 
9.9. Opatrenia a dôsledky							50

PRÍLOHY:
1.	Dotazník určený vedúcim organizácií
2.	Kontrola uskutočnenej služby
3.	Sprievodný doklad o overení a platbe
4.	Model hodnotenia rizika
5.	Kľúč k bodovaniu rizikových faktorov
6.	Systémový audit
7.	Zoznam dokladov požadovaných od kontrolovaného subjektu
8.	Zoznam dokladov požadovaných od riadiaceho orgánu
9.	Výber kandidátov a postup predkladateľov projektov
10.	Rešpektovanie práva EÚ
11.	Kontrola projektov
12.	Účtovný systém
13.	Súhrnná kontrola projektov spolufinancovaných štrukturálnymi fondmi
14.	Realita finančného plánu
15.	Informačné a reklamné aktivity, ktoré musia realizovať členské štáty pri použití štrukturálnych fondov
16.	Hĺbková kontrolná správa
17.	Kontroly a vyhodnotenie
18.	IT monitorovací systém
19.	Organizačná štruktúra a personálna politika
20.	Audit trail finančnej kontroly
21.	Procesná mapa 15 % kontroly
22.	Procesná mapa 5 % kontroly

Postupy pre finančnú kontrolu štrukturálnych fondov
a Kohézneho fondu

1.	Úvod

Systém finančného riadenia štrukturálnych fondov a Kohézneho fondu zahŕňa komplex na seba nadväzujúcich a vzájomne prepojených podsystémov a činností, prostredníctvom ktorých sa zabezpečuje účinné finančné plánovanie, rozpočtovanie, účtovanie, výkazníctvo, platba konečným prijímateľom, sledovanie finančných tokov a finančná kontrola pri realizácii pomoci zo štrukturálnych fondov.

Nezastupiteľné miesto má kontrolná činnosť z pohľadu plnenia podmienok pri poskytnutí prostriedkov zo Štrukturálnych fondov a Kohézneho fondu, v celom rade kontrolných aktivít realizovaných predtým, ako dôjde k samotnému prijatiu finančných rozhodnutí, či už v oblasti stanovenia účelu použitia pridelených finančných prostriedkov, v oblasti záväzkov, procesu verejného obstarávania, kontraktovania alebo samotnej platby. 

Plnenie jednej z hlavných úloh kontroly je vytvárať také podmienky a bariéry, aby nedochádzalo k nedostatkom a ak by aj vznikli, vytvárať také účinné kontrolné mechanizmy, aby sa v najkratšom čase zabezpečila náprava nepriaznivého stavu. To môže zabezpečiť len efektívne fungujúci systém kontroly.
     
Základnými kritériami kontrolnej činnosti sú zákonnosť, hospodárnosť, efektívnosť, účelnosť a úspornosť. Uvedené kritériá majú byť v hodnotení rovnocenné.
     
	V súlade s ustanovením § 3 zákona č. 502/2001 Z.z. Ministerstvo financií SR ako ústredný orgán štátnej správy pre finančnú kontrolu a vnútorný audit v rámci svojej pôsobnosti metodicky riadi a koordinuje výkon finančnej kontroly vo verejnej správe. V nadväznosti na § 2 a 3 zákona o finančnej kontrole a vnútornom audite toto platí aj pre kontrolu prostriedkov Európskych spoločenstiev na základe medzinárodných zmlúv.

	Základným východiskom pre vypracovanie Postupov sú príslušné ustanovenia nariadenia č. 2001/438/ES.

	Uvedené postupy vychádzajú nielen zo súčasnej národnej legislatívy a legislatívy ES, ale zohľadňujú aj poznatky získané jednotlivými členskými štátmi ES pri riešení problematiky finančnej kontroly štrukturálnych fondov (ďalej len ŠF)  a Kohézneho fondu (ďalej len KF) a sú výsledkom realizácie twinningového projektu SK 01/F1/02.

2. Právny základ pre vykonávanie kontrol

2.1. Predpisy ES

2.1.1. Základné dokumenty ES

•	Zmluva o založení Európskych spoločenstiev, 1993
•	Európska dohoda o pridružení uzatvorená medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Slovenskou republikou na strane druhej podpísaná dňa 4.10.1993. Dohoda nadobudla platnosť 1. februára 1995. Všeobecnú záväznosť nadobudla uverejnením v Zbierke zákonov SR 10. júna 1997 vo forme Oznámenia       MZV SR č. 158/1997 Z.z.
•	Rámcová dohoda medzi Európskou komisiou a vládou Slovenskej republiky o úprave podmienok pre technický, legislatívny a administratívny rámec, na základe ktorého budú vykonávané opatrenia súvisiace s financovaním programov pomoci v SR, podpísané dňa 10. mája 1994
•	Zmluva o pristúpení k Európskej únii podpísaná dňa 16. apríla 2003
•	Šieste rozhodnutie Rady 77/388/EHS o harmonizácii zákonov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty
•	Nariadenie Rady 2002/1605/ES o finančnom nariadení vzťahujúcom sa na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev

2.1.2. Predpisy ES pre štrukturálne fondy

•	Nariadenie Rady (EHS) č. 91/595 zo 4. marca 1991 o nezrovnalostiach a vymáhaní čiastok neoprávnene vyplatených v súvislosti s financovaním spoločnej poľnohospodárskej politiky a organizácie informačného systému v tejto oblasti, ktorým  sa ruší nariadenie (EHS) č. 72/283
•	Nariadenie Komisie č. 93/3418 zo dňa 9.decembra 1993, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá pre implementáciu určitých ustanovení finančného nariadenia z 21. decembra 1997 v znení neskorších nariadení (2001/1687/ES)
•	Nariadenie Rady č. 94/1681/ES zo dňa 11. júla 1994 o nezrovnalostiach a vrátení neoprávnene a chybne vyplatených čiastok a o organizácii informačného systému pre štrukturálne politiky
•	Nariadenie Rady č. 95/2988/ES z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev
•	Nariadenie Rady č. 99/1257/ES zo 17. mája 1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho poradenského a záručného fondu (EPPZF), ktorým sa menia, dopĺňajú a rušia niektoré nariadenia
•	Nariadenie Rady č. 99/1260/ES zo dňa 21. júna 1999 ustanovujúce všeobecné ustanovenia o štrukturálnych fondoch 
•	Nariadenie Rady č. 99/1263/ES z 21. júna 1999 o finančnom nástroji pre zabezpečenie rybného hospodárstva
•	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 99/1783/ES z 12. júla 1999 o Európskom fonde pre regionálny rozvoj
•	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 99/1784/ES z 12. júla 1999 o Európskom sociálnom fonde
•	Nariadenie Komisie č. 2000/1159/ES z 30. mája 2000 o opatreniach pre informovanosť a publicitu, ktoré majú vykonať členské štáty, týkajúcich sa pomoci zo štrukturálnych fondov
•	Nariadenie Komisie č. 2000/643/ES z 28. marca 2000 o opatreniach pre používanie eura pre rozpočtové účely štrukturálnych fondov
•	Nariadenie Komisie č. 2000/1159/ES z 30. mája 2000 o opatreniach pre informovanosť a publicitu,  týkajúcich sa pomoci zo štrukturálnych fondov, ktoré majú vykonať členské štáty
•	Nariadenie Rady č. 2000/1685/ES z 28. júla 2000  ustanovujúce podrobné pravidlá pre implementáciu nariadenia Rady č. 99/1260/ES s ohľadom na oprávnenosť výdavkov pre činnosti  spolufinancované štrukturálnymi fondmi
•	Nariadenie Komisie č. 2001/69/ES z 12. januára 2001 o používaní článkov 87 a 88 Zmluvy ES pri pomoci  de minimis
•	Nariadenie Komisie č. 2001/438/ES z 2. marca 2001, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá pre uplatňovanie nariadenia Rady č. 99/1260/ES týkajúce sa postupu na vykonávanie finančných úprav  pomoci poskytovanej zo štrukturálnych fondov
•	Nariadenie Komisie č. 2001/448/ES z 2. marca 2001, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá pre uplatňovanie nariadenia Rady č. 99/1260/ES týkajúce sa postupu na vykonávanie finančných úprav  pomoci poskytovanej zo štrukturálnych fondov
•	Nariadenie Komisie č. 2001/882/ES zo dňa 3. mája 2001, ktorým sa odchyľuje od niektorých ustanovení nariadenia (EHS) č. 92/3887, ktorým sa stanovujú vykonávacie pravidlá pre integrovaný administratívny a kontrolný systém pre niektoré režimy podpôr Spoločenstva ako dôsledok krívačky a slintavky a výnimočných poveternostných podmienok
•	Nariadenie Rady č. 2001/1447/ES z 28. júna 2001, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie 1999/1260/ES, ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o štrukturálnych fondoch
•	Nariadenie Komisie č.2002/445/ES z 26. februára 2002 ustanovujúce podrobné pravidlá pre uplatnenie nariadenia Rady č. 99/1257/ES o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu
•	Nariadenie Európskej komisie č. 2003/1105/ES z 26. mája 2003, ktorým sa mení nariadenie Rady č. 99/1260/ES ustanovujúce všeobecné ustanovenia o štrukturálnych fondoch
•	Nariadenie Európskej komisie č. 2003/1145/ES  z 27. júna 2003, ktorým sa mení nariadenie Rady č. 2000/1685/ES týkajúce sa oprávnenosti výdavkov operácií spolufinancovaných zo štrukturálnych fondov

2.1.3. Predpisy ES pre Kohézny fond

•	Nariadenie Rady č. 94/1164/ES zo 16. mája 1994, ktorým sa zakladá Kohézny fond (Fond súdržnosti) 
•	Nariadenie Európskej komisie č. 94/1831/ES z 26. júla 1994 týkajúce sa porušenia predpisov a vrátenia súm neoprávnene vyplatených v súvislosti s financovaním Kohézneho fondu a organizácie informačného systému v tejto oblasti 
•	Nariadenie Rady č. 95/2988/ES o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev z 18. decembra 1995
•	Nariadenie Rady č. 99/1264/ES z 21. júna 1999, ktoré mení a dopĺňa nariadenie Rady     č. 94/1164/ES o zriadení Fondu súdržnosti
•	Nariadenie Rady č. 99/1265/ES z 21. júna 1999, ktoré mení a dopĺňa prílohu II nariadenia Rady č. 94/1164/ES o zriadení Fondu súdržnosti
•	Nariadenie Komisie č. 2002/1386/ES z 29. júla 2002, ktorým sa ustanovujú presné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady č. 94/1164/ES ohľadne riadiacich a kontrolných systémov v súvislosti s finančnou pomocou, ktorá sa poskytuje z  Kohézneho fondu a postupom pri vykonávaní finančných opráv
•	Nariadenie Komisie č. 2003/16/ES zo 6.jenuára 2003 ustanovujúce podstatné pravidlá pre implementáciu nariadenia Rady č. 94/1164/ES týkajúce sa oprávnenosti výdavkov v kontexte opatrení čiastočne financovaných z Kohézneho fondu.

2.1.4. Predpisy ES k DPH

•	Šiesta smernica Rady č.77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení zákonov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia 
•	Smernica Rady č. 92/111/EHS zo 14. decembra 1992, ktorou sa mení a dopĺňa smernica č.77/388/EHS a ktorou sa zavádzajú zjednodušujúce opatrenia k dani z pridanej hodnoty
•	Smernica Rady č. 94/76/ES z 22. decembra 1994, ktorou sa mení a dopĺňa smernica        č. 77/388/EHS zavedením prechodných opatrení, vzťahujúcich sa na daň z pridanej hodnoty v súvislosti s rozšírením Európskej únie k 1. januáru 1995
•	Smernica Rady č.  95/7/ES z 10. apríla 1995, ktorá mení a dopĺňa smernicu 77/388/EHS a zavádza nové zjednodušujúce opatrenia pre daň z pridanej hodnoty – rozsah určitých výnimiek a praktické postupy pri ich uplatňovaní
•	Smernica Rady č. 96/42/ES z 25. júna 1996, ktorá mení a dopĺňa smernicu 77/388/EHS o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty
•	Smernica Rady č. 99/59/ES zo 17. júna 1999, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 77/388/EHS v súvislosti so systémom dane z pridanej hodnoty používaným  pri službách telekomunikácií
•	Smernica Rady č. 99/85/ES z 22. októbra 1999, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 77/388/EHS v súvislosti s možnosťou experimentálne používať zníženú sadzbu DPH pri službách náročných na ľudskú prácu
•	Smernica Rady č. 2000/65/ES zo 17. októbra 2000 meniaca a doplňujúca smernicu         č. 77/388/EHS, ktorá sa týka stanovenia osôb zodpovedných za platbu dane z pridanej hodnoty
•	Smernica Rady č. 2001/115/ES z 20. decembra 2001 upravujúca a doplňujúca smernicu 77/388/EHS  s cieľom zjednodušenia, modernizovania a harmonizovania podmienok stanovených na faktúrovanie v súvislosti s daňou z pridanej hodnoty

2.1.5. Predpisy ES k rozpočtu

•	Nariadenie Komisie (EURATOM, ESUO, ES) č. 93/3418 z 9. decembra 1993, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá pre implementáciu určitých ustanovení finančného nariadenia z 21. decembra 1977
•	Nariadenie Komisie č. 2001/1687/ES z 21. augusta 2001, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (Euratom, ECSC, ES) č. 93/3418 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie určitých ustanovení finančného nariadenia z 21. decembra 1977
•	Nariadenie Rady č. 2002/1605/ES z 25. júna 2002 o finančnom nariadení vzťahujúcom sa na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev
•	Nariadenie Komisie č. 2002/2342/ES z 23. decembra 2002 ustanovujúce podrobné pravidlá pre implementáciu nariadenia Rady č. 2002/1605 o finančnom nariadení vzťahujúcom sa na všeobecný rozpočet

2.1.6. Predpisy ES ku kontrole

•	Nariadenie Rady (EURATOM, ES) č. 96/2185 z 11. novembra 1996 o kontrolách a inšpekciách na mieste, vykonávaných Komisiou za účelom ochrany finančných záujmov Európskych spoločenstiev pred spreneverou a inými podvodmi
•	Nariadenie Rady č. 99/659/ES z 22. marca 1999, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá pre použitie článku 93 Zmluvy o ES  

2.2. Národná legislatíva

2.2.1. Zákony

•	Zákon č. 40/1964 Zb. Občiansky zákonník v znení neskorších predpisov
•	Zákon č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov
•	Zákon č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení v znení neskorších predpisov
•	Zákon č. 138/1991 Zb. o majetku obcí v znení neskorších predpisov
•	Zákon č. 455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení neskorších predpisov
•	Zákona č. 513/1991 Zb. Obchodný zákonník v znení neskorších predpisov
•	Zákon č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov
•	Zákon č. 39/1993 Z. z. o Najvyššom kontrolnom úrade Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov
•	Zákon č. 278/1993 Z. z. o správe majetku štátu v znení neskorších predpisov
•	Úplné znenie zákona č. 289/1995 Z. z. o dani z pridanej hodnoty v znení neskorších predpisov
•	Zákon č. 303/1995 Z. z. o rozpočtových pravidlách v znení neskorších predpisov
•	Zákon č. 18/1996 Z. z. o cenách v znení neskorších predpisov
•	Zákon č. 231/1999 Z. z. o štátnej pomoci v znení neskorších predpisov
•	Zákon č. 263/1999 Z. z. o verejnom obstarávaní v znení neskorších predpisov
•	Úplné znenie zákona č. 366/1999 Z. z.  o daniach z príjmov v znení neskorších predpisov
•	Zákon č. 440/2000 Z. z. o správach finančnej kontroly v znení neskorších predpisov
•	Zákon č. 291/2002 Z. z.  o Štátnej pokladnici a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov
•	Zákon č. 302/2001 Z. z. o samospráve vyšších územných celkov v znení neskorších predpisov
•	Zákon č. 311/2001 Z. z. Zákonník práce v znení neskorších predpisov
•	Zákon č. 446/2001 Z. z. o majetku vyšších územných celkov
•	Zákon č. 502/2001 Z. z. o finančnej kontrole a vnútornom audite a o zmene a doplnení niektorých zákonov
•	Zákon č. 283/2002 Z. z. o cestovných náhradách
•	Zákon č. 431/2002 Z. z. o účtovníctve

2.2.2. Uznesenia vlády SR

•	č. 240/2001 k návrhu Národného plánu regionálneho rozvoja Slovenskej republiky
•	č. 1328/2002 k prioritným úlohám  vlády Slovenskej republiky vyplývajúcich z Pravidelnej správy Európskej komisie o pripravenosti Slovenskej republiky na členstvo v Európskej únii z 9. 10. 2002
•	č. 1029/2002 ku koncepcii systému finančného riadenia Kohézneho fondu
•	č.1030/2002 ku koncepcii systému finančného riadenia štrukturálnych fondov
•	č.815/2003 ku koncepcii financovania projektov podporovaných z predvstupových fondov, štrukturálnych fondov a Kohézneho fondu na roky 2004-2006 z 27. 8. 2003

2.2.3. Ostatné

•	Oznámenie MF SR č. 734/2002 Z. z. o vydaní opatrenia, ktorým sa ustanovujú podrobnosti o postupoch účtovania a účtovej osnovy pre účtovné jednotky, ktoré nie sú založené alebo zriadené za účelom podnikania (FS č. 17/2002)
•	Oznámenie MF SR  č.  742/2002 Z. z. o vydaní opatrenia, ktorým sa ustanovujú podrobnosti o postupoch účtovania a rámcová účtová osnova pre rozpočtové organizácie, štátne fondy, obce, vyššie územné celky, príspevkové organizácie a niektoré iné právnické osoby, ktorých hlavným predmetom činnosti nie je podnikanie (FS č. 2/2003)
•	Oznámenie MF SR č. 743/2002 Z. z. o vydaní výnosu, ktorým  sa vykonávajú niektoré ustanovenia zákona č. 303/1995 Z. z. o rozpočtových pravidlách v znení neskorších predpisov (FS č. 17/2002)
•	Oznámenie MF SR č. 749/2002 Z. z. o vydaní výnosu, ktorým sa ustanovuje spôsob a postup určenia zostatkovej ceny majetku vo vlastníctve SR v správe klienta Štátnej pokladnice, ktorému vznikla povinnosť takýto majetok odpisovať (FS č. 1/2003)
•	Oznámenie MF SR č. 108/2003 Z. z. o vydaní výnosu č. 2021/2003-42 z 18. marca 2003, ktorým sa mení a dopĺňa výnos MF SR č. 22 044/2002-48 zo 17. decembra 2002, ktorým sa vykonávajú niektoré ustanovenia zákona č. 303/1995 Z. z. o rozpočtových pravidlách v znení neskorších predpisov – účinnosť 1. apríla 2003
•	Oznámenie MF SR č. 150/2003 Z. z. o vydaní opatrenia č. 4283/2003-41 zo 16. apríla 2003, ktorým sa ustanovuje rozpočtová klasifikácia – účinnosť 1. januára 2004

3. Základné pojmy a definície
	
Povinnosť – je treba chápať ako právnu povinnosť, t. j.  povinnosť vyplývajúcu z hmotno-právneho predpisu, vrátane vnútorného predpisu.

Vyjadrenie – písomné vyjadrenie je osobný vzťah zamestnanca ku kontrolným zisteniam orgánu kontroly (inšpekcie, dozoru, dohľadu). Vyjadrenie sa môže vynútiť, nie však jeho obsah. Niekedy pravdivé vyjadrenie môže viesť k priznaniu činnosti, ktorá je postihnuteľná podľa ustanovení trestného práva, preto nikoho nemožno nútiť,  aby priznal svoju trestnú činnosť. 

Právna zodpovednosť (v kontrolórskej terminológii ako osobná zodpovednosť) - je zodpovednosť zamestnanca za porušenie povinnosti vyplývajúcej z právneho predpisu, ide o zodpovednosť za vlastné konanie, osobná zodpovednosť nie je funkčnou zodpovednosťou.

Kontrola 
a)	je to oprávnenie na:
-	porovnanie skutočného stavu so stavom želateľným,
-	vytyčovanie opatrení na dosiahnutie súladu medzi skutočným stavom a stavom želateľným, 
-	starostlivosť o realizáciu opatrení,

b)	je to dôležitá súčasť riadiacej práce v rámci druhotného procesu a usmerňovania procesov všetkého druhu

Výkon kontroly – kontrola činnosti subjektu na základe zákona vydaného poverenia vedúceho orgánu kontroly, alebo oprávnenej osoby. 

Cieľ kontroly – smeruje k objektívnemu zisteniu plnenia úloh, dodržiavania zákonnosti, účinnosti, efektívnosti, hospodárnosti, účelovosti a k následnému zabezpečeniu prijatia opatrení na odstránenie zistených nedostatkov a príčin ich vzniku.

Predmet kontroly – tvorí okruh hlavných otázok kontrolovanej problematiky.

Pracovník kontroly – je osoba, ktorá je v pracovno-právnom vzťahu s príslušným orgánom kontroly. 

Orgán kontroly – taký orgán verejnej správy, ktorému zo zákona vyplýva kompetencia vykonávať kontrolnú činnosť.

Prizvaná osoba – je osoba, ktorá sa zúčastňuje na výkone kontroly na základe zmluvných vzťahov a súhlasom s orgánom kontroly. 

Kontrolovaný subjekt – je subjekt, v ktorom sa vykonáva kontrolná činnosť orgánom kontroly na základe poverenia na výkon kontroly. 

Metódy kontrolnej práce – sú spôsoby, postupy racionálneho konania na dosiahnutie cieľa kontroly.

Techniky kontrolnej práce – sú to volené nástroje, prostriedky na dosiahnutie cieľa, alebo ktorými sa metódy kontrolnej práce realizujú.

Finančná kontrola – je súhrn činností, ktorými sa v súlade so zákonom overuje: splnenie podmienok na poskytnutie verejných prostriedkov, dodržiavanie všeobecne záväzných právnych predpisov pri hospodárení s verejnými prostriedkami, dodržiavanie hospodárnosti, efektívnosti a účinnosti pri hospodárení s verejnými prostriedkami, dostupnosť, správnosť a úplnosť informácií o vykonaných operáciách a o hospodárení s verejnými prostriedkami. 

Vnútorná kontrola - celkový systém finančnej a inej kontroly vrátane organizačnej štruktúry, metód, postupov a vnútorného auditu, ustanovený manažmentom v súlade s jeho cieľmi. Jeho úlohou je pomáhať pri výkone činností kontrolovaného subjektu a trvalé, hospodárne, účinne a efektívne hospodárenie s finančnými prostriedkami (definícia podľa Európskej komisie).

Verejná vnútorná finančná kontrola (PIFC) - celkový systém finančnej kontroly vykonávaný vnútorne vládou alebo ňou delegovanými orgánmi, ktorého cieľom je zabezpečiť, aby finančné riadenie a kontrola jej výdavkových centier platného rozpočtu (vrátane zahraničných tokov) boli v súlade s príslušnou legislatívou, rozpočtovými pravidlami, princípmi správneho finančného riadenia, transparentnosti, efektívnosti, účinnosti a hospodárnosti (definícia podľa Európskej komisie).

Verejné prostriedky – prostriedky štátneho rozpočtu, štátnych fondov, štátnych príspevkových organizácií, prostriedky Európskych spoločenstiev a iné prostriedky zo zahraničia na financovanie projektov na základe medzinárodných zmlúv, ktorými je Slovenská republika viazaná, vlastné prostriedky VÚC a obcí.

Orgán verejnej správy – ústredný orgán, iný orgán štátnej správy, obec, vyšší územný celok, rozpočtová organizácia, príspevková organizácia, právnická osoba, ktorej prostredníctvom sa poskytujú prostriedky ES a iná právnická osoba na plnenie úloh vo verejnom záujme.

Finančné riadenie – súhrn postupov orgánu verejnej správy pri zodpovednom a prehľadnom plánovaní, rozpočtovaní, účtovaní, výkazníctve a finančnej kontrole verejných prostriedkov a vlastných prostriedkov, ktorých cieľom je ich hospodárne, efektívne a účinné využívanie.

Finančná operácia – príjem alebo použitie verejných prostriedkov hotovostne alebo bezhotovostne, právny úkon alebo iný úkon majetkovej povahy.

Hospodárnosť – minimalizovanie nákladov na vykonanie činností alebo obstaranie tovarov, prác a služieb pri zachovaní ich primeranej úrovne a kvality.

Efektívnosť – maximalizovanie výsledkov činnosti vo vzťahu k disponibilným verejným prostriedkom.

Účinnosť – vzťah medzi plánovaným výsledkom činnosti a skutočným výsledkom činnosti vzhľadom na použité verejné prostriedky

Vnútorný audit – nezávislá objektívna hodnotiaca a konzultačná činnosť, ktorá 
1.	hodnotí dodržiavanie všeobecne záväzných právnych predpisov pri finančnom riadení a vykonávaní iných činností auditovaného subjektu,
2.	hodnotí možné riziká finančného riadenia a iných činností auditovaného subjektu a odporúča opatrenia na odstránenie týchto rizík,
3.	poskytuje spoľahlivé a včasné informácie o činnostiach auditovaného subjektu vedúcim zamestnancom zodpovedným za finančné riadenie,
4.	hodnotí úroveň vykonávania finančného riadenia so zameraním na jeho skvalitnenie,
5.	napomáha hospodárne, efektívne a účinné vykonávanie činností auditovaného subjektu.

Kohézny fond – finančný nástroj ES určený pre členské krajiny, v ktorých hodnota HDP     na obyvateľa meraná paritou kúpnej sily a vypočítaná na základe údajov ES v priemere za posledné tri kalendárne roky je menšia ako 90 % priemeru Európskych spoločenstiev. Podporuje projekty dopravnej infraštruktúry a životného prostredia.

Konečný prijímateľ pomoci (ďalej len konečný prijímateľ) – orgán, organizácia, právnická osoba, fyzická osoba alebo administratívna jednotka, ktorá má prospech z projektu a je zodpovedná za jeho realizáciu. V prípade schém pomoci podľa článku 87 Zmluvy o založení ES sú konečnými prijímateľmi tie orgány, ktoré túto podporu poskytujú.

Konečný užívateľ – orgán, organizácia, právnická osoba, fyzická osoba alebo administratívna jednotka, ktorá má prospech z projektu a je zodpovedná za jeho realizáciu. V prípade schém pomoci podľa článku 87 Zmluvy o založení ES sú konečnými užívateľmi tie orgány, ktorým je táto podpora poskytovaná od konečného prijímateľa.

Oprávnené výdavky – výdavky, ktoré boli skutočne realizované v rámci obdobia stanoveného v rozhodnutí o poskytnutí pomoci vo forme výdavkov konečného prijímateľa, a ktoré boli realizované v rámci operácií vybraných na podporu v rámci pomoci v súlade s kritériami výberu a procesmi podliehajúcimi pravidlám ES.

Platobný orgán (ďalej len PO) – jeden alebo viac vnútroštátnych, regionálnych alebo miestnych orgánov či subjektov menovaných členskými štátmi pre účely vypracovania a predkladania žiadostí o platby a prijímanie platieb od EK. Platobný orgán zodpovedá za certifikáciu výkazu výdavkov, na základe ktorej predkladá žiadosti o platby z Európskej komisie.

Priebežná kontrola – overuje sa ňou
a)	úplnosť a preukázateľnosť účtovných alebo iných dokladov súvisiacich s kontrolovanou finančnou operáciou,
b)	súhrn skutočností o dodržiavaní hospodárnosti, efektívnosti a účinnosti, či je pripravovaná finančná operácia v súlade so schváleným rozpočtom, s uzatvorenými zmluvami alebo inými rozhodnutiami o hospodárení s finančnými prostriedkami a či je v súlade so všeobecne záväznými právnymi predpismi,
c)	vykonanie predbežnej kontroly.
Vykonáva ju zamestnanec organizačného útvaru, s ktorého činnosťou kontrolovaná finančná operácia súvisí, alebo zamestnanec útvaru kontroly orgánu verejnej správy.

Priorita – jedna z hlavných zámerov stratégie prijatej do Rámca podpory Spoločenstva alebo pomoci. Každej priorite je pridelený príspevok zo štrukturálnych fondov a iných finančných nástrojov, príslušné finančné prostriedky členského štátu a súbor bližšie určených konkrétnych cieľov.

Riadiaci orgán (ďalej len RO) – jeden alebo viac vnútroštátnych, regionálnych alebo miestnych orgánov či subjektov menovaných členskými štátmi pre účely riadenia podpory zo štrukturálnych fondov. Je menovaný pre Rámec podpory Spoločenstva, každý operačný program, Jednotný programovací dokument a iniciatívy ES.

Sprostredkovateľský orgán pod platobným orgánom (ďalej len platobná jednotka) – verejný alebo súkromný orgán vykonávajúci určité úlohy delegované z platobného orgánu. Rozsah a definovanie delegovaných úloh je v kompetencii platobného orgánu.

Sprostredkovateľský orgán pod riadiacim orgánom (ďalej len SO/RO) – verejný alebo súkromný orgán vykonávajúci určité úlohy delegované z riadiaceho orgánu. Rozsah a definovanie delegovaných úloh je v kompetencii riadiaceho orgánu.

Štrukturálne fondy – nástroje štrukturálnej politiky EU využívané na dosiahnutie je cieľov. K štrukturálnym fondom patria Európsky fond regionálneho rozvoja, Európsky sociálny fond, Európsky poľnohospodársky usmerňovací a záručný fond – usmerňovacia sekcia a Finančný nástroj na usmerňovanie rybolovu.

Zúčtovací doklad – doklad dokazujúci uskutočnenie výdavku, t. j. doklad o uskutočnení plnenia dodávky stavby, tovaru alebo služby a o jeho zaplatení zo strany konečného prijímateľa.

Acquis communautaire – zahrňujú celý súbor legislatívy Európskych spoločenstiev, ktoré boli v priebehu uplynulých 40 rokov zhromaždené a upravované. Obsahujú zakladacie Rímske zmluvy revidované Jednotným európskym aktom a Maastrichtskú a Amsterdamskú zmluvu, ďalej všetky nariadenia a smernice schválené Radou EÚ a rozhodnutím Európskeho súdneho dvora.

Efektívnosť- maximalizovanie výsledkov činnosti vo vzťahu k disponibilným verejným prostriedkom.

Účinnosť – vzťah medzi plánovaným výsledkom činnosti  a skutočným výsledkom činnosti vzhľadom na použité verejné prostriedky.

Hospodárnosť – minimalizovanie nákladov na vykonanie činnosti alebo obstaranie tovarov, prác a služieb pri zachovaní ich  primeranej úrovne a kvality.

4. Typy kontrol, ciele, následky
Finančnú kontrolu rozdeľujeme do dvoch úrovní:
	
	4.1. Prvá úroveň

		4.1.1. Predbežná (ex-ante) kontrola

Vykonáva sa na každom riadiacom orgáne (ďalej len RO) a platobnom orgáne (ďalej len PO), overujú sa ňou pripravované finančné operácie do momentu ich úhrady, hlavne či sú v súlade s medzinárodnými zmluvami, schváleným rozpočtom, zmluvami uzatvorenými orgánom verejnej správy alebo inými rozhodnutiami o hospodárení s verejnými prostriedkami a prostriedkami Európskych spoločenstiev, či je finančná operácia v súlade so všeobecne záväznými právnymi predpismi.

Predbežná kontrola v prípade projektu sa vykonáva
-	pred vznikom záväzku 	-  zmluvný záväzok
						-  rozhodnutie
-	pred platbou.
			
Pri uplatňovaní ustanovení § 9 zákona č. 502/2001 Z. z. o finančnej kontrole a vnútornom audite a o zmene a doplnení niektorých zákonov (ďalej len „zákon“)  si treba uvedomiť, že v tomto prípade sa nejedná o formu kontroly, ktorú vykonávajú zamestnanci kontrolného útvaru. Pri jej uplatňovaní je potrebné postupovať v kontexte s ustanoveniami, ktoré  s predbežnou finančnou kontrolou úzko súvisia. 

Ide najmä o ustanovenia:
•	§ 2 ods. 1   a ods. 2 písm. d) a písm. h) – definícia finančnej kontroly, finančného riadenia a finančnej operácie, 
•	§ 4  - cieľ finančnej kontroly, 
•	§ 5 – spôsob vykonávania finančnej kontroly, 
•	§ 6 ods. 1 - rozsah overovania predbežnou finančnou kontrolou, 
•	§ 8 písm. b) - zodpovednosť vedúceho orgánu verejnej správy za vytvorenie, zachovávanie a rozvíjanie systému finančného riadenia. 									
Predbežná kontrola nie je vykonávaná profesionálnymi kontrolórmi, ale zamestnancami organizačných útvarov v rámci pracovných úkonov, ktoré im vyplývajú zo všeobecne záväzných právnych predpisov, z vnútorných aktov riadenia tvoriacich súčasť systému finančného riadenia,  z opisov pracovných činností a z pokynov nadriadených. Pri aplikovaní princípov tejto kontroly do praxe treba postupovať v súlade s ustanoveniami § 1 ods. 1  a  § 4 „zákona“. 

Na základe postupov upravených vnútornými predpismi, poverení vedúci zamestnanci a zodpovední zamestnanci, overujú za určitý odborný úsek konkrétne skutočnosti v rámci pripravovanej finančnej operácie a svojím podpisom na doklade súvisiacom s pripravovanou finančnou operáciou potvrdzujú ich súlad so všeobecne záväznými právnymi a vnútornými predpismi. Pripravovanú finančnú operáciu nemožno vykonať alebo v nej pokračovať bez overenia zamestnancami, ktorí sú určení na výkon tejto kontroly. V prípade, že vyššie uvedené osoby oznámia vedúcemu organizácie nedostatky, je tento povinný neodkladne ich odstrániť a až potom pokračovať vo finančnej operácii. Tým sa vytvárajú podmienky, aby o výdavku nemohol rozhodnúť zamestnanec, ale aby sa na príprave finančného výdavku podieľali najmenej dvaja, z toho jeden vedúci zamestnanec, zodpovedný za schválenie finančného rozhodnutia. 	
								                  
Predbežnou finančnou kontrolou organizácia overuje každú svoju finančnú operáciu. Finančnou operáciou sa rozumie príjem alebo použitie prostriedkov Európskych spoločenstiev a verejných prostriedkov v hotovosti alebo bezhotovostne, právny úkon alebo iný úkon majetkovej povahy. 
	
Na sprostredkovateľskom orgáne pod riadiacim orgánom (ďalej len SO/RO), RO sa predbežná kontrola vykonáva v oblastiach vypracovania, schvaľovania a úprav programového dokumentu a jeho doplnku k programu, schválenia projektov, uzatvárania zmluvných vzťahov s konečnými prijímateľmi, verejného obstarávania, tvorby rozpočtu a pod.. 

Platobná jednotka, PO bude  tieto kontroly vykonávať v oblasti prijímania zálohovej platby, v oblasti zberu žiadostí o platbu, realizácie platieb konečným prijímateľom pomoci, prijatia rozpočtového záväzku, predkladania žiadosti o prostriedky Európskych spoločenstiev (ďalej len ES), vrátenia finančných prostriedkov, záverečnej platby, v procese certifikovania a pod. (príloha č. 1).

4.1.2. Priebežná (on-going) kontrola

		Túto kontrolu vykonáva zamestnanec organizačného útvaru, s činnosťou ktorého kontrolovaná finančná operácia súvisí, alebo zamestnanec útvaru kontroly. Po vykonaní priebežnej finančnej kontroly sú osoby, na tento úkon poverené, povinné písomne oznámiť vedúcemu organizácie zistené nedostatky. Účelom je teda v priebehu pripravovanej finančnej operácie, prispieť k jej vyššej účinnosti tým, že iný odborný subjekt, ktorý nie je priamo zapojený do postupov predbežnej finančnej kontroly,  overuje skutočnosti uvedené v § 10 „zákona“ so zameraním na odborné, technické, technologické, právne, prípadne iné odborné hľadiská pripravovanej finančnej operácie. V tejto oblasti je dôležité aby finančná operácia bola priebežne sledovaná od naplánovania finančných prostriedkov, cez výberové konanie a prípravu zmluvy o dodávke zariadenia až po jeho prevzatie do užívania. 

Overuje sa ňou úplnosť a preukázateľnosť účtovných alebo iných dokladov súvisiacich s kontrolovanou finančnou operáciou, dodržiavanie hospodárnosti, efektívnosti a účinnosti a vykonanie predbežnej finančnej kontroly.

Zamestnanec vykonávajúci túto kontrolu by nemal v žiadnom prípade priamo zasahovať do činnosti jednotlivých vedúcich zamestnancov a zamestnancov podieľajúcich sa na vykonávaní predbežnej finančnej kontroly a snažiť sa meniť ich postupy. Priebežná finančná kontrola sa vykonáva na tých istých úrovniach a činnostiach ako vyššie uvedená predbežná finančná kontrola, avšak  výberovým spôsobom.

	4.1.3. Kontrola uskutočnenej služby

•	Umožňuje overiť RO, SO/RO, PO, platobná jednotka a konečný prijímateľ, že plnenie zmluvy (dohody) medzi RO a konečným prijímateľom sa uskutočnilo v súlade s 
-	fyzickou realizáciou a odbornou špecifikáciou,
-	nákladmi a plánom financovania,
-	legislatívou;

•	Umožňuje merať rozdiel medzi predbežným projektom a skutočnou realizáciou. V rámci toho skúma technické parametre, vývoj výdavkov a príjmov. Tu je potrebná určitá pružnosť a voľnosť, ale je vhodné uistiť sa o tom, že nie je možné spochybniť dodržiavanie zmluvných záväzkov;

•	Ak je projekt v súlade so zmluvou, dochádza k úhrade finančnej pomoci.

Východisko pre overovanie uskutočnenej služby

Východiskom je zmluva (dohoda) medzi konečným prijímateľom  a RO, príp. SO/RO, ktorá obsahuje
•	právne základy
-	Európske nariadenia (predpisy),
-	národnú legislatívu,
-	rozhodnutie o poskytnutí príspevku;
•	popis projektu
-	technický popis projektu a odborné špecifikácie,
-	predpokladané výdavky a príjmy,
-	harmonogram realizácie,
-	vyjadrenie odborného programovacieho výboru;
•	výpočet rozhodnutia o pridelení príspevku a spôsoby jeho úhrady
-	spôsob výpočtu, 
-	harmonogram výdavkov a doklady potrebné pre ich realizáciu.

Etapy kontroly uskutočnenej služby:

1.	Žiadosť o platbu zo strany konečného prijímateľa (zálohová/priebežná platba/záverečná platba)
2.	Kontrola správnosti zostavenia požiadavky konečného prijímateľa o platbu
3.	Kontrola fyzického súladu projektu
4.	Kontrola súladu projektu s legislatívou
5.	Kontrola účtovných a finančných dokladov
6.	Prehlásenie  uskutočnenej služby

1. Žiadosť o platbu zo strany konečného prijímateľa  
a)	refundácia výdavkov vyplatených na začiatku projektu:
-	obmedziť výšku refundácie (disponibilné peňažné prostriedky),
-	dokladovanie začatia projektu;

b)	priebežná platba – výhradne účtovné a finančné doklady:
-	zoznam výdavkov,
-	doklady o „skutočne realizovanom“ výdavku:
o	faktúry zaplatené dodávateľovi,
o	faktúry + výpisy z bankového účtu,
o	výdavky overené účtovníkom, 
o	preukázateľné a platné účtovné doklady;

c)  záverečná platba
-	zoznam výdavkov,
-	doklady o „skutočne realizovanom“ výdavku:
o	faktúry zaplatené dodávateľovi,
o	faktúry + výpisy z bankového účtu,
o	výdavky overené účtovníkom verejnej správy,
o	 preukázateľné a platné účtovné doklady;
-	potvrdenie o platbe spolufinancovateľov;
-	správa o uskutočnení projektu;
-	tabuľka ukazovateľov hodnotenia;
-	dôkazové doklady o reklamných akciách (fotografie, novinové články...).

2. Kontrola správnosti zostavenia požiadavky konečného prijímateľa o platbu

Cieľom tejto prvej kontroly je overiť, či sa žiadosťou môže zaoberať riadiaci orgán:
a)	Boli predložené všetky potrebné doklady?
-	ak nie – žiadať chýbajúce doklady od konečného prijímateľa, 
-	ak áno – potom platí b);

b)	Sú doklady predkladané v požadovanej forme?
-	ak nie - náprava zo strany konečného prijímateľa, 
-	ak áno – žiadosť je považovaná za vyhovujúcu.

3. Kontrola fyzického súladu projektu

Je dôležité kontrolovať a zostaviť fyzický súlad projektu:

a)	Služby nemateriálového charakteru:
-	požiadať o predloženie kópie štúdií alebo správ, prezentačných brožúrok, novinových článkov o udalosti, ...

b)	Investície materiálového charakteru:
-	kontrola na mieste je najvhodnejším prostriedkom,
-	ak táto kontrola chýba, postačia kópie fotografií zobrazujúce realizáciu.

Kontrola na mieste

Umožňuje overiť realitu projektu. Ak je vykonávaná správnym spôsobom, môže slúžiť aj na zlepšenie účinnosti kontrol. Otvorená diskusia s konečným prijímateľom môže objasniť silné a slabé stránky, zhodnotiť primeranosť a účinnosť kontroly, viesť k poučeniu z prípadných chýb. Pri komplexných projektoch sa spravidla vyžaduje prítomnosť odborníkov.  Je ťažké navštíviť všetky projekty,  preto je potrebné organizovať návštevy na mieste v závislosti od ich dôležitosti a prípadných rizík. Podrobnejšie viď „Manuál pre výkon kontroly fyzickej realizácie projektov zo štrukturálnych fondov“.

Správa o návšteve na mieste (súčasť potvrdenia o uskutočnenej službe)

Obsahuje: 	dátum a hodinu návštevy na mieste,
		meno pracovníka, vykonávajúceho kontrolu na mieste,
		stručné závery z návštevy.
Je žiadúce, aby správu o návšteve na mieste podpisom potvrdil aj  kontrolovaný subjekt pretože to slúži ako dôkaz o návšteve na mieste.

Kontrolu fyzickej realizácie projektu uskutočňuje:

•	konečný prijímateľ – je povinný pred vykonaním úhrady dodávateľovi vykonať vecnú a formálnu kontrolu každej faktúry. Na účely tejto kontroly používa kontrolný zoznam (viď príloha č. 3);
•	SO/RO – musí overiť, či boli práce, ktoré sú súčasťou zmluvy o financovaní, uskutočnené. Správy z vykonaných kontrol obsahujú popis vykonaných prác, posúdenie súladu so zmluvou o financovaní a opatrenia navrhnuté na odstránenie nezrovnalostí;
•	RO – v prípade, že sa na kontrole projektu nepodieľa SO/RO, je za vykonanie kontrol fyzickej realizácie projektu zodpovedný. Ak sa na realizácii SO/RO podieľa, musí sa  presvedčiť, že SO/RO požadované kontroly v potrebnom rozsahu uskutočňuje. Po overení, že požadované kontroly boli uskutočnené, vydá prehlásenie o uskutočnenej službe. RO je povinný vydať podrobné pokyny týkajúce sa vykonávania kontrol fyzickej realizácie projektu vo forme vnútorných postupov.

4. Kontrola súladu projektu s legislatívou 

•	Kontrola oprávnenosti výdavkov sa uskutočňuje v zmysle nariadenia č. 2003/1145/ES. 
V rámci nej sa skúma 
-	geografická oprávnenosť (v prípade kolektívnych akcií),
-	časová oprávnenosť (dátum začatia prác, dátum začatia programu, dátum ukončenia platnosti dohody, dátum ukončenia programu),
-	skúmanie typu výdavkov (pozornosť venovaná prevádzkovým výdavkom, materiálnym výdavkom...).

•	Dodržiavanie pravidiel konkurencie - zákon o štátnej pomoci č. 231/1999 Z. z. v znení neskorších predpisov definuje štátnu pomoc v súlade s acquis communautaire, ďalej definuje základnú terminológiu a metódy hodnotenia štátnej pomoci. Hlavným účelom zákona je zakázať poskytovanie štátnej pomoci, ak táto  narúša alebo predstavuje hrozbu porušenia súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo odvetvia,  nepriaznivo ovplyvňuje obchod medzi Slovenskom a ES. Zákon upravuje poskytovanie štátnej pomoci na oblasti, účely, výšku a podmienky, za ktorých sa môže poskytnúť, pričom na jej poskytnutie nie je právny nárok.

•	Dodržiavanie pravidiel verejného obstarávania - novelizácia zákona o verejnom obstarávaní,  ktorá nadobudla účinnosť  od 1. 1. 2003 (č. 530/2002 Z.z.), znamená ďalší významný krok k implementácii európskej legislatívy verejného obstarávania do slovenskej legislatívy. Týmto zákonom sa ustanovujú metódy a postupy verejného obstarávania používané konečnými prijímateľmi pomoci pri uzavieraní verejných zmlúv na dodanie tovaru, zhotovenie prác alebo poskytnutie služieb.

Úrad pre verejné obstarávanie dohliada na riešenie sťažností proti postupom v súťažiach financovaných a uskutočňovaných podľa pravidiel ES alebo medzinárodnej finančnej inštitúcie.

5. Kontrola účtovných a finančných dokladov

Cieľom je overiť si, či údaje o množstve, kvalite a cene tovarov alebo služieb uvedené na faktúre sú v súlade s objednanými tovarmi a službami. 

6. Prehlásenie o uskutočnenej službe

Cieľom overenia uskutočnenej služby je dvojaký:
a)	zabezpečiť fyzickú realizáciu projektu, 
b)	overiť skutočné výdavky a ich oprávnenosť preskúmaním vyplatených faktúr.

Prehlásenie o uskutočnenej službe je technickou a finančnou záležitosťou. Uskutočnená služba sa overuje na základe formulára (príloha č. 2). Formulár o uskutočnenej službe musí byť zaslaný PO, spolu so žiadosťou o platbu.

Prehlásenie o uskutočnenej službe pre refundáciu platieb vyžaduje kontrolu na mieste iba v prípade nejasností. Napríklad môže ísť o nevykonávanie prác po dobu dlhšiu ako 3 mesiace.

Prehlásenie o uskutočnenej službe pre vyplatenie záverečnej platby vyžaduje kontrolu na mieste. Je potrebne určiť do akej miery bude uskutočnená, aby sa predišlo zbytočnej mobilizácii kontrolných pracovníkov. Správy o  priebehu a výsledkoch  kontroly sprístupnia v ITMS (Informačný  monitorovací systém) SO/RO a RO.

4.1.4. Kontrola kvality

Cieľom je testovať správne fungovanie systému jednotlivými kontrolnými mechanizmami v rámci RO a PO. 

Kontrola kvality realizovaná riadiacim orgánom

Kontroly kvality realizované RO umožňujú uistiť sa, že smernice RO boli správne aplikované. Obsahujú najmä kontrolu prieskumom, týkajúcu sa používania vzorových dokumentov, kvality prípravy spisov, dohôd, technické a finančné prílohy a ich správnu archiváciu, ako aj úplnosť a pravidelnosť zadávania do informačného systému. RO musí tiež vykonať kontrolu termínov a vytvoriť systém, ktorý bude upozorňovať na operácie nevykonané v termíne.

Kontrola kvality realizovaná  platobným orgánom

PO poverený prípravou výdavkových dokladov na základe údajov z informačného systému musí dbať na rešpektovanie podmienok v čl. 9 nariadenia č. 2001/438/ES z 2.3.2001. Je nevyhnutné, aby mal prístup k správam  o kontrole uskutočnených služieb, a správam o 5 % kontrole. Vykonáva kontrolu prieskumom kvality dokladov a ich  zosúladenie s údajmi v informačnom systéme. 

Rovnako overuje, že zistené nedostatky boli odstránené a je pravidelne informovaný RO o zmenách, ktoré boli vykonané v postupoch.

4.2. Druhá úroveň

Druhú úroveň kontrol tvoria nezávislé kontroly, ktoré sú vykonávané kontrolnými orgánmi alebo vnútorným auditom a nie sú zahrnuté v prvej úrovni. Povinnosti sú uvedené v kapitole IV.(článok 10–14) nariadenia č. 2001/438/ES a nariadenia  č. 2002/1386/ES. Tieto nezávislé kontroly by nemali byť ovplyvnené dennou administratívnou prácou a systém vypracovania správ by mal byť na takej úrovni, aby zistené nedostatky/nezrovnalosti boli efektívne odstránené. 

	Súčasťou druhej úrovne kontroly je 5 % kontrola (štrukturálne fondy) a 15 % kontrola (Kohézny fond), ktoré majú ďalej definované úlohy. 

	Samostatnou a nezávislou činnosťou v tejto oblasti je vykonávanie vnútorného auditu, ktoré spočíva v objektívne hodnotiacej a konzultačnej činnosti. Jej cieľom je napomáhať plneniu úloh auditovaného subjektu systematickým a disciplinovaným prístupom k hodnoteniu finančného riadenia a rizík vyplývajúcich z činností auditovaného subjektu. 

	Jednou z najdôležitejších súčastí z hľadiska druhu hodnotenej činnosti v tejto oblasti je systémový audit, prípadne jeho kombinácia s inými typmi vnútorného auditu.

	Podrobnejšie je  systémový audit uvádzaný v časti 7 Postupu. 

Článok 10 odsek 2 nariadenia  č. 2001/438/ES ukladá, že kontrola štrukturálnych fondov by mala pokrývať 5 % celkových nákladov. Pre plánovanie sa odporúča zobrať ako základ celkovú hodnotu predpokladaných nákladov v poslednom finančnom pláne ako fixnú. 

Plánovanie kontrol má zaistiť,  že sú vykonávané rovnomerne počas programovacieho obdobia, to znamená obdobia, kedy výdavky boli uskutočnené. Pre programovacie obdobie v rokoch 2004 – 2006 je kontrolným obdobím obdobie rokov 2004 – 2008. Toto rozpätie znamená, že kontroly  majú pokrývať výdavky deklarované v odlišnom čase počas obdobia kedy boli realizované. 

Predchádzajúca interpretácia by mohla vyznieť,  že intenzívne kontrolné aktivity vykonávané práve pred uzavretím programovacieho obdobia spĺňajú podmienky (povinnosti) nariadenia ES v prípade, že bol dosiahnutý 5 %-ný cieľ výkonu tejto kontroly. Takéto tvrdenie by mohlo spôsobiť nesprávne pochopenie celkového významu kapitoly IV a jej súvislostí s kapitolou V  nariadenia č. 2001/438/ES. Celková koncepcia je založená na výbere vzoriek operácií a systémovom audite, na vplyve výsledkov výberu vzoriek operácií, na odporúčaniach odvodených z výsledkov auditu a ich zavádzaním do praxe a nakoniec na vplyve kontrol na analýzu rizík RO, SO/RO a PO. Na dosiahnutie minimálnych 5 %  ŠF (15 % KF) požadovaných nariadením (resp. nariadením č. 2002/1386/ES), kontrola musí byť plánovaná počas celého programovacieho obdobia. Plán kontrol musí byť pravidelne prispôsobovaný danej situácii na základe výsledkov kontrol, prehodnocovaný po následnom zistení nedostatkov, výsledkov systémového auditu a auditu Komisie. 

Plán kontrolných akcií by mal spĺňať nasledovné:
-	zahŕňať projekty  s vhodnou kombináciou typov a veľkostí,
-	berú sa do úvahy rizikové faktory identifikované národnou kontrolou i kontrolou Spoločenstva.

Štruktúra týchto kontrol musí zohľadňovať nasledovné faktory:
-	typy projektov,
-	metódy financovania,
-	právne postavenie konečného prijímateľa pomoci,
-	koneční prijímatelia s komplikovanou organizáciou riadenia,
-	geografické rozmiestnenie konečných prijímateľov pomoci.

Deklarované výdavky projektu musia byť kontrolované na mieste na základe podkladov originálnej dokumentácie. Musí byť vykonaná na najnižšej detailnej úrovni, aby sa zistilo, či výdavky boli skutočne použité na realizáciu projektu. Kontroly musia pokrývať výkonnosť projektov, zosúladenie medzi nárokovanými výdavkami a podpornými dokumentmi, oprávnenosť výdavkov v zmysle programu financovania ako i všeobecne platných pravidiel, spôsob spolufinancovania, relevantnosť úkonov v rámci projektu v zmysle príslušných predpisov ES a národnej legislatívy vrátane verejného obstarávania, štátnej podpory, životného prostredia a pod.. Kontroly musia brať do úvahy celkový cyklus projektu a v tom:
-	výberové konanie,
-	rozhodnutie o poskytnutí príspevku,
-	plnenie zmluvných záväzkov, 
-	súlad s pravidlami ES a národnými pravidlami týkajúcich sa účasti na tendroch,
-	obsah projektu a jeho zhodnosť s operačným programom ako aj pravidlami ES v konkrétnej oblasti,
-	dodržiavanie termínov,
-	schvaľovacie akty projektu,
-	oprávnenosť zúčastnených strán,
-	monitorovanie projektu administratívou dohliadajúcou na plánovanie refundácie výdavkov,
-	konečné prehlásenie pokrývajúce všetky projektové výdavky,
-	oprávnenosť deklarovaných nákladov,
-	vecná podloženosť verejného a súkromného spolufinancovania,
-	skutočná hodnota deklarovaných výdavkov,
-	súlad s ostatnými pravidlami štrukturálnych fondov (ďalej len ŠF).

Kontrolná správa by mala zahŕňať rozsah kontroly, popis použitej metodológie, zistenia a zhrnutie. Mala by jasne/jednoznačne zhodnotiť cieľ kontroly. Zistenia kontroly by mali byť systematicky prehodnocované na základe prijatých opatrení na  odstránenie zistených nedostatkov a vyriešením nejasných záležitostí. Nezrovnalosti musia byť hlásené na základe nariadenia č. 1994/1681/ES súvisiace s porušením a vrátením súm týkajúce sa štrukturálnych fondov a nariadenia  č. 1994/1831/ES súvisiace s financovaním Kohézneho fondu. 

Pri spolufinancovaní nehmotných akcií kontrola takéhoto projektu sa musí výhradne sústrediť na
		· realizáciu projektu,
		· vzniknuté výdavky.

Podporná dokumentácia musí dokazovať
		· realizáciu projektu,
		· nárokované výdavky.

Pri realizovaní projektov súkromnou sférou základným cieľom je realizovať projekty, ktoré by bez finančnej účasti ES neboli uskutočniteľné. Tieto prostriedky si musí zabezpečiť konečný prijímateľ zo svojich zdrojov, prípadne z iných verejných zdrojov okrem zdrojov štátneho rozpočtu. 
	
Kontrola spolufinancovania pokrýva
-	skutočný dôvod platby, ktorý zahrňuje
· oprávnenosť výdavku,
· uskutočnenie platby (doklad o zaplatení alebo oficiálne potvrdenie zainteresovanou    stranou,
· právna kvalifikácia (súlad so všeobecne záväznými platnými predpismi).

Pri týchto kontrolách môže dôjsť k nasledujúcim chybám a nedorozumeniam:
-	neprebehlo žiadne výberové konanie,
-	firmy nie sú registrované,
-	nemajú potrebné oprávnenie,
-	využitie osôb na spoluprácu, na ktorú nemajú oprávnenie,
-	kontrakty sú nesprávne alebo neexistujú,
-	doklady o zúčtovaní nezodpovedajú právnym predpisom, sú realizované nepravidelne a nie na základe bežných obchodných praktík,
-	faktúry sú neuhrádzané alebo až po dobe splatnosti,
-	nearchivovanie originálov dokladov a dokumentov na predpísané obdobie,
-	nevedenie evidencie objednávok, faktúr, žiadostí.

4.2.1. Minimálna 5 % kontrola pre štrukturálne fondy

Vykonávanie uvedenej kontroly bude zabezpečené MF SR sekciou kontrolnou (odbor finančnej kontroly prostriedkov ES) prostredníctvom kontrolných útvarov z tých ministerstiev, ktoré plnia v rámci implementácie štrukturálnych fondov a Kohézneho fondu úlohu riadiacich orgánov, sprostredkovateľských orgánov pod riadiacimi orgánmi, sprostredkovateľských orgánov pod platobným orgánom a správ finančnej kontroly.

Kontrola vzoriek je založená na nasledujúcich zásadách:

1.	Kontrolný útvar musí starostlivo vybrať postup (techniku) zberu údajov a vzoriek;

2.	Skôr než sa začnú kontrolovať vzorky, je potrebné zvážiť:
a)	objem a relatívnu veľkosť kontrolovaných položiek,
b)	význam položiek a základné riziko chýb,
c)	význam a spoľahlivosť dokumentov získaných v alternatívnych overovaniach a procesoch,  relatívne výdavky a časovú náročnosť jednotlivých metód;

3.	Kontrolovaná vzorka musí byť reprezentatívna;

4.	Výber vzoriek môže a nemusí byť štatistický, pričom:
a)	pri štatistickom výbere vzorky sa používajú metódy náhodného výberu a teória pravdepodobnosti,
b)	pri neštatistickom výbere sa odporúča používanie metód náhodného výberu, aby sa zvýšila pravdepodobnosť, že vzorka bude reprezentatívna pre danú triedu údajov, 
c)	pri neštatistickom výbere sa musí starostlivo zvážiť primeranosť základu pre prijímanie záverov o hospodárnom riadení,

5.	Výber vzoriek sa vykonáva v štyroch fázach:
a)	plánovanie vzorky,
b)	výber položiek na testovanie,
c)	testovanie,
d)	zhodnotenie výsledkov;

6.	Všetky rozhodnutia v priebehu výberu vzoriek sa musia zdokumentovať;
7.	Vzorky skontrolované pred ukončením pomoci musia zahŕňať aspoň 5% (pri Kohéznom fonde 15 %) celkových oprávnených výdavkov podľa každého operačného programu alebo SPD (avšak odporúča sa  hranica 7 – 10%, v prípade Kohézneho fondu cca 20 %);
8.	Kontroly sa v zásade vykonávajú na kombinácii rôznych typov a veľkosti transakcií a projektov, aby sa zabezpečila reprezentatívna vzorka;
9.	Kontroly vzoriek musia brať do úvahy faktory rizík určené kontrolnými orgánmi SR a ES;
10.	Kontrola vzoriek musí brať do úvahy koncentráciu transakcií v jednotlivých sprostred- kovateľských orgánoch alebo u konečného príjemcu tak, aby sa aspoň jedna kontrola vykonala v každom sprostredkovateľskom orgáne alebo u konečného prijímateľa pred ukončením pomoci. RO sú povinné vypracovať podrobný plán kontrol. 
11.	Každá kontrolná aktivita sa musí posúdiť z týchto hľadísk:
a)	súlad s príslušnými právnymi predpismi,
b)	vecná presnosť,
c)	hospodárnosť,
d)	efektívnosť,
e)	účinnosť;
12.	Kontroly vzoriek sa používajú na overenie:
a)	uplatňovania a účinnosti riadiacich a kontrolných systémov,
b)	toho, že primeraný počet účtovných záznamov zodpovedá priloženým dokumentom, ktoré majú sprostredkovateľské orgány, konečný prijímateľ a ostatné orgány alebo dodávateľské firmy,
c)	toho, že je k dispozícii podporná dokumentácia na poskytnutie finančných prostriedkov z ES - audit trail,
d)	toho, že v primeranom počte výdavkových položiek povaha a časové hľadisko príslušných výdavkov je v súlade s ustanoveniami Spoločenstva a zodpovedá schváleným špecifikáciám transakcie alebo projektu a skutočne vykonaným  prácam a činnostiam,
e)	toho, že príspevky Spoločenstva sú v rámci limitov stanovených v článku 29 nariadenia č. 99/1260/ES a toho, že sa zaplatili konečnými prijímateľmi bez nejakých zrážok alebo neodôvodneného oneskorenia,
f)	toho, že je zabezpečené spolufinancovanie štátom,
g)	toho, že spolufinancované transakcie a projekty sa uskutočnili v súlade s predpismi ES;
13.	Pri vykonávaní kontroly sa kontrolné orgány a kontrolované subjekty riadia základnými pravidlami v zmysle zákona č. 502/2001 Z.z.;
14.	Správy o vykonaných kontrolách vzoriek sa musia archivovať aspoň 10 rokov od zaplatenia záverečnej platby Európskou komisiou;
15.	Kontrolné orgány vykonávajúce kontrolu vzoriek na požiadanie spolupracujú  s kontrolnými orgánmi Európskej komisie, s Dvorom audítorov ES a s ostatnými menovanými pracovníkmi, ak je tak stanovené v medzinárodnej dohode záväznej pre Slovenskú republiku. V rámci spolupráce musia poskytnúť informácie o predmete, účele a zisteniach z kontrol;.
16.	Správy o výsledku finančných kontrol musia obsahovať úplný popis kontrolných zistení, označenie všeobecne právnych predpisov, ktoré sa porušili, dokladov a písomností preukazujúcich správnosť kontrolných zistení. Ak sú zistené nezrovnalosti systémovej povahy a teda obsahujú riziko pre ostatné transakcie, ktoré by vykonal ten istý konečný prijímateľ alebo ten istý sprostredkovateľský orgán, je povinnosťou kontrolovaného subjektu prijať opatrenia na nápravu a eliminovať dôvody nezrovnalostí. V prípade  podozrenia z trestnej činnosti, sú kontrolné útvary  povinné informovať orgány činné v trestnom konaní, resp. splnomocniť orgány stanovené v osobitných predpisoch;
17.	Plán kontrol má dve etapy:
•	vytvorenie všeobecnej vzorky podľa kritérií reprezentatívnosti (tematických, zemepisných, prechodných alebo konečného prijímateľa) a podľa kritérií rizík (musí sa zvážiť nielen riziko podvodu ale aj perspektíva možnej návratnosti  ES). Táto vzorka tvorí model kontrol, ktoré sa majú vykonať,
•	určenie menovitých operácií, ktoré sa majú skontrolovať.

	4.2.2. Minimálna 15% kontrola pre Kohézny fond

1.	Vykonávanie kontroly vzoriek v projektoch financovaných z prostriedkov Kohézneho fondu (ďalej len „kontrola vzoriek“) je povinnosťou každého členského štátu Európskej únie, ktorá vyplýva z čl. 9 až 12 nariadenia komisie 2002/1386/EC:
 
Členský štát organizuje kontrolu projektov na základe primeraného výberového postupu s cieľom:

a)	preveriť efektívnosť zavedených riadiacich a kontrolných systémov;
b)	selektívne, na základe analýzy rizík, preveriť vyhlásenia o výdavkoch na rôznych dotknutých úrovniach.

Kontroly vykonávané v programovacom období budú pokrývať minimálne 15% celkových oprávnených výdavkov projektov schválených počas programovacieho obdobia. 

Členský štát zabezpečí:

a)	rovnomerné vykonávanie kontrol v rámci dotknutého obdobia;
b)	primerané oddelenie úloh vykonávania takýchto kontrol od platobných alebo implementačných postupov v súvislosti s projektmi. 

Kontroly vychádzajú z reprezentatívnej vzorky operácií, pričom sa zohľadnia nasledovné požiadavky: 
a)	potreba skontrolovať primerané typové a veľkostné zloženie projektov;
b)	rizikové faktory, ktoré sa zistili národnou kontrolou alebo kontrolou na úrovni Spoločenstva;
c)	potreba zabezpečiť, že sa riadne skontrolujú rôzne typy orgánov, ktoré sa zúčastňujú na riadení a vykonávaní projektov a na potrebu uspokojivo skontrolovať oba sektory - dopravy a životného prostredia.

Kontrolné orgány prostredníctvom vzorkových kontrol zabezpečia overenie:

a)	praktického uplatňovania riadiacich a kontrolných systémov a ich efektívnosť;
b)	realizácie projektov v súlade s podmienkami rozhodnutia o poskytnutí finančnej pomoci a s cieľmi, na ktoré sú projekty určené;
c)	u primeraného počtu účtovných záznamov, ich súlad s podpornou dokumentáciou, ktorú archivujú sprostredkovateľské orgány a implementačný orgán;
d)	existencie vyhovujúceho revízneho záznamu (audit trailu);
e)	u primeraného počtu výdavkových položiek, že príslušné výdavky svojou povahou a časovým rozvrhnutím vyhovujú ustanoveniam Spoločenstva a zodpovedajú schváleným parametrom projektu a práci, ktorá sa skutočne vykonala;
f)	že na štátnej úrovni sa naozaj dalo využiť primerané spolufinancovanie; a
g)	že spolufinancované projekty sa vykonávajú v súlade s predpismi a politikou Spoločenstva, ako sa to vyžaduje v čl. 8 nariadenia č. 1994/1164/ES.

Finančnou kontrolou sa preukáže, či zistené problémy sú systémového charakteru a znamenajú riziko pre ďalšie alebo všetky projekty, ktoré realizuje ten istý implementačný orgán alebo ktoré sa vykonávajú v dotknutom členskom štáte. Takisto sa určia príčiny takýchto situácií, ďalšie šetrenie, ktoré sa prípadne žiada a potrebné nápravné a preventívne opatrenia.

2.	Podľa  čl. 12 ods. 1 nariadenia  č. 1994/1164/ES v znení nariadenia  č. 1999/1264/ES členský štát je zodpovedný v prvom rade za finančnú kontrolu projektov. Na tento účel prijíma najmä tieto opatrenia:

a)	overí, či boli stanovené riadiace a kontrolné mechanizmy a či sú vykonávané tak, aby zabezpečili účinné a správne využitie fondov spoločenstva;
b)	poskytne Komisii opis týchto mechanizmov;
c)	zabezpečí, že projekty budú riadené podľa všetkých použiteľných pravidiel spoločenstva a že prostriedky, ktoré dostane k dispozícii, budú využité podľa zásad riadnej správy finančných prostriedkov;
d)	potvrdí, že vyhlásenia o výdavkoch, ktoré sú predkladané Komisii sú presné a zaručí, že vychádzajú z účtovných systémov, ktoré sú založené na overiteľnej dokumentácii;
e)	bude predchádzať nezrovnalostiam a zisťovať ich a oznamovať ich Komisii podľa pravidiel a bude Komisiu priebežne informovať o postupe správnych a súdnych konaní. V tejto súvislosti prijme členský štát a Komisia nevyhnutné kroky, aby zabezpečili, že vymenované informácie zostanú dôverné;
f)	potom, čo sa ukončí jednotlivý projekt, časť projektu alebo skupina projektov, predloží Komisii vyhlásenie vystavené osobou alebo útvarom vykonávajúcim funkciu nezávislú od určeného orgánu. Vo vyhlásení je nutné zhrnúť závery kontrol uskutočňovaných v predchádzajúcich rokoch a zhodnotiť platnosť žiadosti o platbu konečného zostatku, ako aj zákonnosť a správnosť výdavkov obsiahnutých v konečnom potvrdení. Pokiaľ to členský štát považuje za nevyhnutné, pripojí k tomuto vyhláseniu svoje vlastné stanovisko;
g)	bude zabezpečovať v spolupráci s Komisiou, aby prostriedky spoločenstva boli využité v súlade so zásadami riadnej správy finančných prostriedkov;
h)	bude vymáhať čiastky, o ktoré prišli následkom zistenej nezrovnalosti1) a tam, kde je to vhodné, bude účtovať úrok z omeškania.

4.2.2.1. Vykonávanie 15% vzorkových kontrol – ako súčasť ročných plánov vykonávania finančných kontrol

Ročný cyklus kontrol sa začína už v predchádzajúcom kalendárnom roku (t. j. n – 1) prípravou a vypracovaním ročného plánu kontrol, pričom  „n“ = 1 kalendárny rok.  

Ročné plánovanie kontrol sa riadi nasledujúcim kalendárom:
a)	počas mesiaca jún predchádzajúceho kalendárneho roka (n – 1) stanovia Ministerstvo dopravy pôšt a telekomunikácii SR a Ministerstvo životného prostredia SR generálnu líniu ročného plánu kontrol na nasledujúci rok (n), ktorú v termíne do 31. júla predložia Ministerstvu výstavby a regionálneho rozvoja;
b)	do 15. septembra predchádzajúceho kalendárneho roka (n – 1) Ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja SR odovzdá Ministerstvu financií „Návrh plánu kontrol na rok n“ obsahujúci kontroly za riadiaci orgán a sprostredkovateľské orgány;
c)	do 30. novembra predchádzajúceho kalendárneho roka (n – 1), Ministerstvo financií SR, ako ústredný orgán štátnej správy, ktorý je gestorom pre zabezpečenie koordinácie následnej finančnej kontroly podľa § 3 písm. a) zákona o finančnej kontrole a vnútornom audite (prostredníctvom odboru finančnej kontroly prostriedkov ES, sekcie kontrolnej a v spolupráci s Útvarom metodiky finančnej kontroly a vnútorného auditu) vykoná koordinačné prepojenie medzi rôznymi plánmi kontrol a pripraví plán kontrol na rok n. Východiskom sú okrem iného aj informácie získané od Správ finančných kontrol.

V súlade s čl. 38 nariadenia č. 1999/1260/ES Komisia a členské štáty spolupracujú na základe bilaterálnych administratívnych úprav pri koordinácii plánov, postupov a implementácii kontroly tak, aby zabezpečili jej čo najvyššiu účinnosť. Výsledky vykonanej kontroly si ihneď navzájom vymenia.
 
Ročný cyklus kontrol sa uzavrie v nasledujúcom roku po roku kontrolovanom (n + 1) a to predložením ročnej správy o výsledkoch finančných kontrol v súlade s § 6 ods. 4 zákona  č. 501/2001 Z. z. o finančnej kontrole a vnútornom audite a o zmene a doplnení niektorých zákonov (ďalej len „zákon o finančnej kontrole a vnútornom audite“).

4.2.2.2. Všeobecné princípy výberu minimálnej 15% vzorky
 
Pri kontrole vzoriek sa prihliada najmä k nasledovným princípom:
-	aplikácia akejkoľvek metódy vyberania vzorky transakcií predpokladá možnosť informatického spracovania všetkých podkladov ku každému projektu;
-	rozsah reprezentatívnej vzorky operácií a projektov kontrolovaných v priebehu programovacieho obdobia musí pokryť minimálne 15% z celkových oprávnených výdavkov projektu;
-	Komisia odporúča zostaviť vzorku podľa audit trailu;
-	kontroly vzoriek je potrebné organizovať tak, aby bolo zabezpečené rovnomerné časové rozloženie preverovaných operácií;

Štatistický a iný ako štatistický výber

Neštatistický výber je taký prístup k výberu vzoriek, ktorý nespĺňa všetky podmienky stanovené pre štatistický  výber. Tento výber sa často nazýva ako „výber kritický, s predsudkom“.

Pri štatistickom výbere sa musí používať náhodný výber a teória pravdepodobností. Tieto umožňujú:
•	určiť veľkosť vzorky;
•	kvantitatívne vyhodnotiť výsledky; a tiež
•	odhadnúť riziko výberu a následne vysloviť závery platné pre celkový súbor.

V týchto Postupoch nie je zámerom poskytnúť podrobné informácie o teórii pravdepodobnosti a štatistike. V prípade potreby sa odporúča obrátiť sa na príslušnú literatúru, resp. na Útvar metodiky finančnej kontroly a vnútorného auditu MF SR.

Ako pracovať pri skúmaní štatistickej vzorky

Pri kontrole sa používa rovnaký princíp, t. j. možnosť vyjadriť sa o celom súbore, organizácií, či ľuďoch, na základe preskúmania jeho reprezentatívnej vzorky. Štatistické výberové zisťovanie sa používa vtedy, ak je potrebné overiť množstvo položiek (dokumentov, účtov, organizácií a pod.), ktoré kvôli vysokým nákladom nie je možné preskúmať priamo všetky.

Najprv je potrebné rozhodnúť, či práve výberové zisťovanie je vhodným spôsobom ako získať žiadaný dôkaz, či informáciu. Pritom treba zvážiť najmä nasledovné faktory:
•	počet jednotiek v celkovom súbore – ak je ich počet nízky, potom je pravdepodobne najlepšie overiť všetky jednotky priamo;
•	„rozdiely“ medzi jednotkami v celkovom súbore – ak sú jednotky príliš odlišné, potom môže byť zložité vytvoriť reprezentatívnu vzorku;
•	význam a spoľahlivosť dôkazov a informácií, ktoré môžeme získať alternatívnymi metódami, spolu s ich relatívnymi nákladmi a časom – ak uspokojivé informácie možno získať inými spôsobmi pri nižších nákladoch, potom netreba použiť výberové zisťovanie.

Pri použití výberového zisťovania je dôležité, aby skúmaná vzorka bola reprezentatívna za celkový súbor. Použitie náhodného výberu alebo systematických metód výberu výrazne zvyšuje pravdepodobnosť, že vzorka bude dostatočne reprezentatívna.

Náhodný výber odstraňuje akékoľvek skreslenie (či už neúmyselné alebo zámerné) pri procese výberu a zvyčajne sa pritom využíva počítačový program generujúci náhodné čísla.

Systematický výber je obmenenou verziou náhodného výberu. Vyžaduje, aby všetky položky, z ktorých sa uskutočňuje výber, boli usporiadané náhodne. V takomto prípade je možné vyberať z celkového súboru napríklad: každú desiatu alebo pätnástu položku a pod.. Ak je v praxi možné použiť túto metódu, tak je veľmi vhodná pre svoju jednoduchosť, nízke výdavky a nenáročnosť.

Je možné, že v praxi je potrebné rozdeliť celkový súbor na jednotlivé časti a vytvoriť náhodnú vzorku z každej časti. Napríklad vtedy, ak je cieľom, aby vzorka obsahovala rovnaké percento položiek x a položiek y. Takýto výber sa nazýva stratifikovaný výber a môže sa použiť v spojení s náhodným výberom alebo systematickým výberom.

Vždy existuje určité riziko, že výsledky, ktoré sa získajú z vytvorenej vzorky sa budú líšiť od  výsledkov, ktoré by sa získali pri skúmaní celého súboru. Toto riziko sa nazýva riziko výberu. Nie je možné toto riziko celkom eliminovať, ale štatistické výpočty umožňujú zistiť jeho veľkosť a tiež pravdepodobnosť, že testovaná vzorka je zo štatistického hľadiska platná.

Postup pri výberovom zisťovaní

Pri štatistickom, ale aj inom výbere, je možné rozdeliť proces výberu na štyri etapy: 
a)	plánovanie vzorky – prvým krokom pri plánovaní vzorky je presne definovať celkový súbor. Celkový súbor by mal byť homogénny  t. j. jednotlivé položky by mali byť podobné a porovnateľné (respektíve by mali vzniknúť podobným spôsobom), aby naňho vplývali podobné faktory. 
Je dôležité na začiatku stanoviť konkrétny a presný cieľ, ktorý sa má výberovým zisťovaním dosiahnuť.
Veľkosť vzorky by sa mala takisto určiť v tejto etape. Väčšia vzorka bude reprezentatívnejšia než malá vzorka. Ak sa však výsledok, ktorý sa plánuje výberovým zisťovaním dosiahnuť, nebude považovať za úplne kľúčový pre danú kontrolu, potom je potrebné akceptovať o niečo vyššie riziko nepresnosti a použiť malú vzorku. 

b)	výber položiek – pri výbere položiek by sa malo zabezpečiť, aby vybratá vzorka bola reprezentatívnou za celkový súbor. Táto zásada je obzvlášť dôležitá pre neštatistickom výbere a najmä, keď sa nepoužije náhodný výber.

c)	testovanie – preskúmanie vybratej vzorky by malo prebehnúť podľa vopred zvoleného postupu. Do úvahy by sa mal brať aj časový úsek, ktorý sa má zisťovaním pokryť. Kritérium časového úseku je obzvlášť dôležité vtedy, ak sa má vyhodnotiť, či v danom období boli určité činnosti vykonávané efektívne.

d)	vyhodnotenie výsledkov – po získaní informácií o vzorke je potrebné prepočítať ich tak, aby sa získali údaje za celkový súbor. 
 Výsledky sa porovnávajú napríklad so stanovenými štandardmi a určí sa, či boli
 dodržané. Ak sa výsledky líšia od očakávaných (alebo stanovených) štandardov, malo by sa zvážiť:
- preskúmanie ďalšie vzorky, aby sa znížili nepresnosti spojené s rizikom výberu;
- použitie alternatívnych postupov na presnejšie potvrdenie získaných výsledkov.
Konečné výsledky, ktoré sa získali výberovým zisťovaním, ako aj inými metódami, by mali pomôcť zhodnotiť hospodárnosť, efektívnosť a účinnosť overovanej organizácie, či projektu.

4.2.2.3. Všeobecný postup vykonávania minimálnej 15% kontroly vzoriek

Po výbere vhodnej reprezentatívnej vzorky pristupuje kontrolný orgán k samotnému výkonu kontroly celkových oprávnených výdavkov, ktorá môže byť vo všeobecnosti realizovaná v 4-fázach:

1.	fáza – administratívna, ktorá spočíva v overovaní a preskúmaní projektovej dokumentácie, celkového priebehu realizácie projektu a v overovaní existencie prípadných dodatkov k zmluve; umožňuje overiť existenciu audit trailu, jeho dodržiavanie a záväznosť;
2.	fáza – technická, ktorej cieľom je overiť fyzickú realizáciu operácií v súlade so znením podpísanej zmluvy, oprávnenosť výdavkov vo vzťahu k podmienkam stanoveným v programe a k základným pravidlám oprávnenosti, rešpektovanie legislatívy; legislatívy ES a národnej legislatívy, vrátane verejného obstarávania, vplyvu na životné prostredie a štátnu pomoc;
3.	fáza – účtovná, s cieľom overiť výdavky a zhodnotiť prípadné príjmy, ubezpečiť sa o skutočnom uhradení faktúry vedúcim projektu, porovnať faktúry so stavom v účtovníctve a overiť stav výdavku vo vzťahu k finančnému plánu;
4.	fáza – kontrola na mieste, výdavky deklarované v jednotlivých operáciách musia byť overené na mieste, t. j. na úrovni konečného prijímateľa pomoci a na základe originálov dokumentov. Pri výkone týchto kontrol sa overuje najmä: fyzická realizácia projektov.

Pri vykonávaní kontroly vzoriek postupuje kontrolný orgán aj podľa základných pravidiel následnej finančnej kontroly v ustanoveniach § 13 až 25 zákona o finančnej kontrole a vnútornom audite“). V prípade záberu následnej (ex-post) finančnej kontroly Kohézneho fondu je potrebné zabezpečiť výber z každého hlavného typu projektu (za oblasť dopravy a tiež za oblasť životného prostredia) a súčasne z každého typu implementačného orgánu (na národnej, regionálnej a miestnej úrovni).  

Príloha č. 21 uvádza postup procesov pri vykonávaní následnej finančnej kontroly – minimálne 15 % kontroly vzoriek.

4.2.2.4. Súčinnosť kontrolných orgánov

1)	Kontrolné orgány vykonávajúce minimálne 15% kontrolu vzoriek pri projektoch financovaných z Kohézneho fondu spolupracujú v prípade vyžiadania s kontrolnými orgánmi Európskej komisie, so zástupcami Európskeho účtovného dvora, OLAF - u alebo nimi určenými zmocnencami. V rámci spolupráce sú kontrolné orgány povinné poskytnúť informácie o predmete, účele a výsledkoch svojich kontrol. 
O priebehu takejto spolupráce informujú v zmysle § 7 ods. 3 zákona o finančnej kontrole a vnútornom audite Ministerstvo financií SR (Gestor: Odbor finančnej kontroly prostriedkov ES, Sekcia kontrolná), ktoré vedie centrálnu evidenciu o poskytnutých informáciách o výsledkoch a priebehu kontrol vzoriek. 

2)	Komisia vzhľadom na zodpovednosť za vykonávanie rozpočtu spoločenstva zabezpečí, aby členský štát disponoval hladko fungujúcimi systémami riadenia a kontroly, aby sa prostriedky spoločenstva využívali účinne a správne. Na tento účel, bez toho, aby to malo dopad na kontroly vykonávané členským štátom v súlade s vnútroštátnymi zákonmi, nariadeniami a správnymi ustanoveniami, úradníci alebo zamestnanci Komisie môžu podľa  čl. 12 ods. 2 nariadenia č. 1994/1164/ES v znení nariadenia č. 1999/1264/ES vykonávať (na základe mechanizmov dohodnutých s členským štátom v rámci spolupráce opísanej v článku G(I) prílohy II) kontroly na mieste, vrátane kontrol vzoriek projektov financovaných fondom a rovnako kontroly systémov riadenia a kontroly s oznámením najmenej jeden pracovný deň vopred. Na účel získania potrebnej pomoci Komisia o tom vopred informuje členský štát. Týchto kontrol sa môžu zúčastniť úradníci, či zamestnanci dotyčného členského štátu.
Komisia môže požadovať od členského štátu, aby vykonal kontroly na mieste a zistil správnosť jednej alebo viacerých operácií. Úradníci, či zamestnanci Komisie sa týchto kontrol môžu zúčastniť.

4.2.2.5. Zasielanie správ  európskej komisii

1)	V súlade s čl. G(1) prílohy k nariadenia č. 1994/1164/ES oznámi Ministerstvo financií Slovenskej republiky (gestori: Sekcia európskych záležitostí a Útvar metodiky finančnej kontroly a vnútorného auditu) každý rok do 30. júna Komisii, ako uplatňovali čl. 9 až 11 tohto nariadenia v predchádzajúcom kalendárnom roku a okrem toho poskytnú potrebný rozšírený alebo aktualizovaný popis svojich riadiacich a kontrolných systémov, ktoré boli predmetom oznámenia podľa článku 5 (1).

5. Prehlásenie o ukončení pomoci

Pri ukončení každej pomoci z ES predloží Najvyšší kontrolný úrad SR prehlásenie o ukončení pomoci Európskej komisii. Toto prehlásenie zhrnie závery všetkých kontrol vykonaných v predchádzajúcich obdobiach a posúdi platnosť žiadosti o preplatenie záverečnej platby a zákonnosť a pravidelnosť transakcií zahrnutých do záverečného overenia výdavkov. Členské štáty, v prípade ak to považujú za nevyhnutné, môžu pripojiť k tomuto prehláseniu svoje vlastné stanovisko. 

Najvyšší kontrolný úrad SR, ktorý zastáva funkciu nezávislú na:
-	určenom riadiacom orgáne,
-	oddelení v rámci platobného orgánu zodpovedného za certifikáciu,
-	sprostredkovateľských orgánoch,
bude vykonávať preskúmavanie v súlade s medzinárodne uznávanými normami a národnou legislatívou.

Riadiace a platobné orgány a ich sprostredkovateľské orgány im poskytnú všetky požadované informácie a umožnia prístup k záznamom a podpornej dokumentácii, ktoré sú nevyhnutné na vypracovanie prehlásenia. 

Vyhlásenia sa budú opierať o prešetrenie systémov riadenia a kontrol, o zistenia už vykonaných kontrol a v prípade potreby o ďalšiu náhodnú kontrolu jednotlivých transakcií. Prehlásenia budú vypracované na základe indikatívneho modelu uvedeného  v prílohe III nariadenia  č. 2001/438/ES a ich súčasťou bude sprievodná správa, ktorá bude obsahovať všetky relevantné informácie oprávňujúce k tomuto vyhláseniu, vrátane sumarizácie nálezov všetkých kontrol . 

V prípade zistených nedostatkov v  riadení alebo kontrole, prípadne vyskytujúcich sa častých nepresností, prehlásenie sa bude odvolávať na uvedené okolnosti a odhadne rozsah problému spolu s jeho finančným dopadom. Európska komisia v takomto prípade môže požiadať o vykonanie ďalšej kontroly so zameraním na zistenie a odstránenie nedostatkov počas špecifikovaného časového obdobia. Podrobnejšie upravuje Manuál pre ukončenie programov pre štrukturálne fondy.

6. Analýza rizika

6.1. Vymedzenie podstaty rizika

Hlavným cieľom kontrolného útvaru je posúdenie, či riadiace a kontrolné systémy súvisiace so spolufinancovanými operáciami Európskeho spoločenstva (ES) sú efektívne a funkčné tak, aby predvídali chyby a nezrovnalosti alebo keď sa vyskytnú, aby ich identifikovali a odstránili. Musia  zabezpečiť, aby vybrané projekty pre spolufinancovanie ES boli oprávnené pre podporu štrukturálnych fondov, zostali oprávnené počas celého trvania projektu, dosiahli stanovené ciele a  dodržiavali legislatívu a požiadavky nariadení ES.

Stanovenie faktorov rizika je nevyhnutné pre plánovanie kontroly akejkoľvek operácie. Kľúčové riziká môžeme rozdeliť nasledovne:
•	Základné riziko
Známe aj ako podnikateľské riziko – riziko chýb alebo nezrovnalostí na základe prostredia, v ktorom sa operácia/akcia vykonáva;
•	Kontrolné riziko
Známe aj ako personálne alebo organizačné riziko – riziko, že chyby alebo nezrovnalosti nebudú predvídané alebo objavené a opravené kontrolnými procedúrami v rámci organizácie;

Základné riziko

		Na základné riziko je potrebné nazerať oddelene od finančných kontrolných systémov. V súvislosti s operáciami spolufinancovanými ES, základné riziko môže byť prisudzované niektorým faktorom, ktoré obsahujú nasledovné:
•	súhrn pravidiel – keď pravidlá, ktoré riadia operáciu, sú početné a/alebo nekompromisné a ich aplikácia zvyšuje riziko nedorozumení alebo chýb;
•	súhrn operácií – keď spolufinancovaná operácia je komplikovaná a rôznorodá, napr.: projekt cestnej alebo železničnej infraštruktúry s veľkým počtom individuálnych stavebných elementov a/alebo veľkým počtom aktérov (organizácie, dodávatelia, konzultanti);
•	projekty, na ktorých sa podieľajú tretie strany (štát alebo súkromné osoby), môžu obsahovať vyššie riziko, 
•	úroveň podpory ES – miery výdavkov, ktoré sa zhodujú s európskymi a štrukturálnymi fondmi ovplyvňujú riziko – chyba alebo nezrovnalosť v operácii, ktorá dostáva 75% pomoci ES má väčší dopad ako akcia podporovaná 25% (pri rovnakých oprávnených výdavkoch).

Kontrolné riziko

Kontrolné riziko je pravdepodobnosť, že vnútorné procesy, prijaté vedením organizácie (systém vnútornej kontroly, správne postupy a praktiky pri riadení, vrátane monitoringu projektov a dôveryhodných informačných systémov) nie sú dostatočné na to, aby sa odhalili iregularity alebo nedostatky v rámci realizácie spolufinancovaných projektov, a to tak vo fáze schvaľovania, ako aj vo fáze plnenia projektu alebo jeho uzatvárania. Kontrolné riziko je hodnotené prostredníctvom analýzy systémov riadenia (monitoringu projektov), pričom tieto sa dopĺňajú prostredníctvom kontrolných testov. Zhodnotenie a odhad kontrolného rizika závisí od pochopenia systému účtovníctva a systému vnútornej kontroly, ktoré boli prijaté kontrolovaným subjektom, aby sa mohlo predchádzať, prípadne odhaľovať nedostatky.

Štrukturálne opatrenia

Štrukturálne opatrenia sa týkajú otázky, v ktorej si subjekt organizuje vlastné kontrolné procedúry a obsahujú nasledovné:
•	organizačná štruktúra – jasné diagramové zobrazenie rôznych oddelení v organizácii, ich vzájomný vzťah a spravodajské cesty;
•	zosobnenie zodpovednosti na jednotlivcov – ako organizácia deleguje a rozdeľuje zodpovednosť za kľúčové funkcie;
•	spravodajské cesty – či je preukázaná dostatočná spôsobilosť;
•	úrovne oprávnenosti – či sú primerane rozdelené zodpovednosti jednotlivcom v rámci organizácie;
•	vnútorný audit – má organizácia efektívnu a nezávislú funkciu vnútorného auditu.

Identifikácia rizík

Identifikácia rizík má za cieľ identifikovať, ako je organizácia vystavená neistote. To vyžaduje potrebné znalosti o nej, trhu na ktorom pôsobí,  právneho, sociálneho, politického a  kultúrneho prostredia, v ktorom sa nachádza, ako aj rozvoj správneho chápania jej strategických a prevádzkových cieľov vrátane faktorov rozhodujúcich pre jej úspech a z hľadiska hrozieb, ako aj príležitostí, s ktorými sa spája dosahovanie týchto cieľov.

K identifikácii rizík treba pristupovať metodicky, aby sa identifikovali všetky významné činnosti v organizácii a definovali všetky riziká vyplývajúce z týchto činností. 

Činnosti a rozhodnutia organizácie možno klasifikovať rôznymi spôsobmi. Ako príklad sa uvádzajú tieto:
•	strategické – týkajú sa dlhodobých cieľov organizácie. Môžu mať na ne vplyv také oblasti ako dostupnosť kapitálu, riziká krajiny a politické riziká, zmeny legislatívy a systému regulácie, dobrá povesť a zmeny fyzického prostredia.
•	prevádzkové – týkajú sa každodenných záležitostí, s ktorými sa organizácia stretáva, keď sa usiluje plniť svoje strategické ciele.
•	finančné – týkajú sa účinného riadenia a kontroly financií organizácie a účinkov externých faktorov ako dostupnosť úverov, devízové kurzy, pohyb úrokových sadzieb a iné rizikové faktory trhu.
•	riadenie znalostí –  týkajú sa účinného riadenia a kontroly zdrojov znalostí, ich tvorby, ochrany a komunikácie. Medzi externé faktory môže patriť neoprávnené využívanie alebo zneužívanie duševného majetku a konkurenčná technológia. Medzi vnútorné faktory patrí nesprávne fungovanie systému alebo strata kľúčových zamestnancov.
•	dodržiavanie požiadaviek – týka sa záležitostí spojených so zdravím a bezpečnosťou, ochranou životného prostredia, obchodnými označeniami, ochranou spotrebiteľa, ochranou údajov, postupmi zamestnávania a s reguláciou.

Opis rizika

Cieľom opisu rizika je zobraziť identifikované riziká v štruktúrovanej forme, napríklad  použitím tabuľky. Použitie dobre navrhnutej štruktúry je nevyhnutné na zabezpečenie komplexného procesu identifikácie, opisu a oceňovania rizika. Posúdenie následkov a pravdepodobnosti každého z rizík ustanovených v tabuľke by malo umožniť stanoviť prioritu najzávažnejších rizík, ktoré treba analyzovať podrobnejšie. Identifikované riziká spojené s činnosťami a rozhodovaním možno kategorizovať ako strategické, projektové/taktické, prevádzkové. Dôležité je zahrnúť riadenie rizík do koncepčnej etapy projektov, ako aj do celého trvania konkrétneho projektu.

Tabuľka – opis rizík

1. 	Názov rizika		
2. 	Predmet rizika	Kvalitatívny opis udalostí, ich veľkosti, typu, počtu a faktorov, od ktorých závisia	
3. 	Charakter rizika	Napr. strategické, prevádzkové, finančné, týkajúce sa znalostnej bázy alebo týkajúce sa dodržiavania normatívnych požiadaviek	
4. 	Zainteresované strany	Zainteresované strany a ich očakávania	
5. 	Kvantifikácia rizika	Významnosť a pravdepodobnosť	
6. 	Tolerancia k riziku / ochota podstupovať riziko	Možnosť straty a finančný vplyv rizika
Hodnota v riziku
Pravdepodobnosť a veľkosť potenciálnej straty/zisku
Cieľ (ciele) regulácie rizika a žiaduca úroveň dosiahnutých výsledkov 	
7. 	Riešenie rizika a mecha- nizmus regulácie	Základné prostriedky, ktorými sa v súčasnosti riadi riziko
Úroveň dôvery v existujúcu reguláciu
Identifikácia protokolov na monitorovanie a vyhodnocovanie	
8.	Potenciálne opatrenie na zlepšenie	Odporúčania na znižovanie rizika	
9.	Rozvoj stratégie a politiky	Identifikácia organizačnej zložky zodpovednej za tvorbu stratégie a politiky	

Odhad rizika

Odhad rizika môže byť vysoký (pravdepodobný), stredný (možný), alebo malý (nepatrný) z hľadiska pravdepodobnosti výskytu a možného následku. Následky z hľadiska hrozieb (negatívne riziká) aj príležitostí (pozitívne riziká), rovnako aj pravdepodobnosť môže byť vysoká, stredná alebo nízka, ale vyžaduje odlišné definície vo vzťahu k hrozbám a príležitostiam.

Organizácie môžu zistiť, že ich potrebám najlepšie vyhovujú rozdielne ukazovatele následkov a pravdepodobnosti. Napríklad, že ocenenie následku a pravdepodobnosti ako vysokej, strednej alebo nízkej je úplne primerané  ich potrebám a možno ho prezentovať ako maticu 3 x 3, prípadne, že ocenenie následku a pravdepodobnosti im poskytne lepšie hodnotenie, ak použijú maticu 5 x 5.

Následky – hrozby aj príležitosti

Vysoké	Finančný dopad na organizáciu zrejme prekročí x Sk
Významný vplyv na stratégiu alebo prevádzkové činnosti organizácie
Veľký záujem zainteresovaných strán	
Stredné	Finančný dopad na organizáciu bude zrejme medzi x Sk a y Sk
Stredný vplyv na stratégiu alebo prevádzkové činnosti organizácie
Stredný záujem zainteresovaných strán	
Nízke	Finančný dopad na organizáciu bude zrejme nižší ako y Sk
Malý vplyv na stratégiu alebo prevádzkové činnosti organizácie
Malý záujem zainteresovaných strán	

Pravdepodobnosť výskytu – hrozby

Odhad	Opis	Ukazovatele	
Vysoká
(pravdepodobná)	Pravdepodobne nastane každý rok, alebo vyššia ako 25 % pravdepodobnosť výskytu	Možnosť výskytu viackrát v tom istom období (napríklad desiatich rokov).
Vyskytla sa nedávno	
Stredná
(možná)	Pravdepodobne nastane   období 10 rokov, alebo nižšia ako 25 %
Pravdepodobnosť výskytu	Mohla by nastať viac ako raz v danom období (napríklad 10 rokov).
Regulácia by mohla byť ťažká pre niektoré externé vplyvy.
Zaznamenal sa výskyt v minulosti?	
Malá
(nepatrná)	Nie je pravdepodobný výskyt v období 10 rokov, alebo nižšia ako 2 % pravdepodobnosť výskytu	Nevyskytla sa.
Nie je pravdepodobné, že by sa vyskytla	

Pravdepodobnosť výskytu – príležitosti

Odhad	Opis	Ukazovatele	
Vysoká
(pravdepodobná)	Priaznivý výsledok sa pravdepodobne dosiahne do roka, alebo vyššia ako 75 % pravdepodobnosť výskytu	Jasná príležitosť, na ktorú sa možno spoľahnúť s primeranou istotou,
dosiahnuteľná v krátkej dobe na základe súčasných postupov riadenia	
Stredná
(možná)	Primerané vyhliadky priaznivých výsledkov v jednom roku
s pravdepodobnosťou výskytu od 25 % do 75 %	Príležitosti, ktoré možno dosiahnuť, ale vyžadujú starostlivé riadenie. Príležitosti,
Ktoré môžu vzniknúť nad úroveň plánu	
Malá
(nepatrná)	Určitá pravdepodobnosť
priaznivého výsledku v
strednodobom horizonte, 
alebo nižšia ako 25 %
pravdepodobnosť výskytu	Možná príležitosť, ktorú vedenie ešte bude musieť úplne preskúmať. Príležitosť, ktorej pravdepodobnosť úspechu je pri zdrojoch riadenia uplatňovaných v súčasnosti, nízka	

 Určovanie stupňa významnosti

•	podľa hodnoty – prah významnosti pre preskúmanie finančných výkazov je určovaný buď priamo stanovením určitej čiastky alebo nepriamo percentom vypočítaným z príslušných objemov prostriedkov,
•	podľa vecnej povahy – za významné môžu byť považované určité prostriedky bez ohľadu na ich výšku vzhľadom k ich špecifickej dôležitosti,
•	podľa kontextu – ďalšie kategórie môžu byť určené ako významné vzhľadom k súvislostiam, napr. keď skreslenie (rozsahom neveľké) obracia deficit na prebytok a pod.

Významnosť podľa povahy

•	stupeň 5 – ide o existenciu subjektu (konkurz, násilné prevzatie, zlúčenie a pod.),
•	stupeň 4 – zlyhanie základných funkcií (vynútený režim krízového riadenia),
•	stupeň 3 – poruchy majú dopad na klientov (veľký podiel reklamácií musia riešiť súdy alebo nadriadené orgány),
•	stupeň 2 – poruchy narušujú vnútornú prevádzku (nutné zásahy do režimov organizácie),
•	stupeň 1 – nepravidelnosť vnútornej prevádzky (bežné nápravné opatrenia).

Hranica významnosti a relatívna závažnosť

Hranica významnosti predstavuje mieru, ktorú presahujú omyly a kumulované nepresnosti vo finančných výkazoch tak, že už nie sú správne a pravdivé a neodrážajú skutočný stav majetku alebo hospodárskeho výsledku operácií príslušnej účtovnej jednotky. Tento pojem vyplýva zo skutočnosti, že finančné výkazy sú obrazom nedokonalých systémov, predbiehania udalostí, ktoré majú najprv nastať, alebo subjektívnych odhadov, a preto existuje tolerancia nepresností a náhod. V dôsledku toho všetkého sa od kontrolóra alebo vnútorného audítora nevyžaduje, aby vystavoval absolútne platné tvrdenia, ale že finančné výkazy sú spoľahlivé, aby užívatelia týchto výkazov neprijímali nesprávne rozhodnutia na základe informácií, ktoré im boli poskytnuté.

Stanovenie hranice významnosti

Oceňovanie kvalitatívnych prvkov závisí hlavne na takých prípadoch, ktoré vyplývajú zo zmluvných alebo zákonných nedostatkov. Kvantitatívne prvky sú všeobecne odvodené od ukazovateľov, medzi ktoré patria:
•	majetkové fondy,
•	nerozdelený zisk,
•	vytvorený zisk,
•	jedna či viac položiek uzávierky.

Jedna alebo niekoľko chýb a kumulovaných nepresností sú často považované za nevýznamné, ak predstavujú menej ako 5 % z hodnoty uvedených veličín, a za významné ak presahujú 10 %. Rozpätie medzi 5-10 % tvorí oblasť neistoty. Ide o určité hodnotenie nie o absolútne platné pravidlo.

Hodnotenie rizika kontrolných postupov a testy kontrolných mechanizmov – meriame účinnosť kľúčových kontrolných postupov podľa spôsobu, akým obmedzujú riziko kontrolných postupov.

Predbežné hodnotenie rizika kontrolných postupov - na účely plánovania predbežne zhodnotíme úroveň rizika kontrolných postupov pre každé konkrétne tvrdenie vo všetkých významných oblastiach (napr. účtovnej závierky). Na toto predbežné hodnotenie rizika kontrolných postupov sa používajú tri stupne:

Úroveň		Charakteristika kontrolných postupov 

Vysoká		Postupy sa zdajú byť slabé alebo nespoľahlivé

Stredná	Dobré kontrolné mechanizmy, ktoré pravdepodobne zabránia alebo odhalia podstatné nesprávne údaje v účtovnom systéme. Toto hodnotenie je správne aj v prípade, že kontrolovaný subjekt má veľmi dobré kontrolné mechanizmy, ktoré sa dajú otestovať len pozorovaním.

Nízka	Veľmi dobré kontrolné mechanizmy, ktoré by mali zabrániť alebo odhaliť podstatné nesprávne údaje v účtovnom systéme. Za normálnych okolností je takéto hodnotenie možné len vtedy, ak sa príslušné kontrolné systémy dajú otestovať aj iným spôsobom, ako pozorovaním.

Profil rizika
		
Výsledok procesu analýzy rizík možno použiť na vytvorenie rizikového profilu, v ktorom sa každému riziku priraďuje hodnotenie významnosti a ktorý predstavuje nástroj na určovanie priority opatrení na riešenie rizika. Tým sa každé identifikované riziko klasifikuje tak, aby sa získal prehľad o relatívnej dôležitosti.

Tento proces umožňuje zaradiť riziko do príslušnej oblasti vykonávaných činností, opisuje hlavné zavedené postupy regulácie a indikuje oblasti, kde by sa mohla zvýšiť alebo znížiť úroveň investícií do regulácie rizík, resp. by sa mohli inak rozvrhnúť.
 
6.2. Metóda výpočtu k analýze rizika

Analýzu možno robiť formou tabuľky, kde sa zaznamenajú silné a slabé stránky, príležitosti a riziká:

Silné stránky	vyplývajúce z porovnania s konkurenciou	
Slabé stránky	vyplývajúce z porovnania s konkurenciou	
Príležitosti	vyplývajúce z prostredia a zo subjektu	
Riziká	vyplývajúce z prostredia a zo subjektu	

Výsledkom analýzy môže byť aj zistenie, že šance sú nízke a riziká vysoké. V takom prípade je možné vykonať rozhodnutie o zmene cieľov subjektu (organizácie, produktu). Zmenu cieľov treba urobiť tak, aby sa vlastnosti subjektu (jeho parametre) stali silnými stránkami.

Metóda výpočtu k analýze rizík pracuje s troma parametrami:
•	Pravdepodobnosť – pravdepodobnosť vzniku na stupnici od 1 do 5. 1 predstavuje žiadnu pravdepodobnosť, 5 vysokú. 
•	Dôsledok – dôsledok na stupnici od 1 do 5. 1 je neuvedomiteľný (zanedbateľný), 5 je výnimočne ťažký (napr. defraudácia). 
•	Existujúce opatrenia – zhodnotenie existujúcich opatrení od 1 do 5. 1 znamená, že existujúce opatrenia sú veľmi účinné, 5 znamená totálnu absenciu opatrení. 

Výsledné riziko je súčin pravdepodobnosti, dôsledku a existujúcich opatrení. Rozpätie možných výsledkov je od 1 – 125. Táto stupnica je rozdelená na päť intervalov, aby sa dalo ľahšie posudzovať riziko: 
•	bezvýznamné riziko, 
•	akceptovateľné,
•	mierne riziko, 
•	nežiadúce riziko, 
•	neprijateľné riziko.

Určenie pravdepodobnosti vychádza z poznania, ako často sa nežiadúci jav môže vyskytnúť.

Pri stanovení dôsledku je opäť potrebné preveriť, aké typy nedostatkov sa vyskytli a na základe tohoto poznania možno povedať, či je dôsledok ľahký alebo ťažký. 

Existujúce opatrenia  slúžia na popísanie momentálneho stavu prijatých opatrení. 

Výsledkom je číslo – miera rizika, ktoré v prípade, že presiahne kontrolórom stanovenú úroveň, je potrebné pomocou opatrení znížiť na primeranú úroveň.

Ďalšia modifikácia spočíva v nasledujúcej myšlienke: Je potrebné opatrenia sledovať samostatne a ku každému umožniť sledovať nasledovné parametre: 

•	zníženie rizika o X bodov – takto je možné každé opatrenie obodovať a sledovať, ako sa prejaví vo výsledku. Parameter nie je povinný, použite ho len tam, kde to má význam;. 
•	termín splnenia – ak je potrebné nejaké opatrenie uviesť do činnosti o nejaký čas, použiť termín, pomocou ktorého sa môže sledovať, či sa niekde nedostávate do sklzu. Súčasne sa z neho dá  vytvárať plán realizácie opatrení; 
•	typ opatrenia –slúži na lepšie rozdelenie opatrení vo vnútornom predpise. Pre zamestnanca je jednoduchšie, keď si prečíta najprv zoznam možných nebezpečenstiev spolu s ich popisom a potom si postupne prečíta, čo nesmie robiť, čo robiť má a pod. Ak si poctivo zaznamenávajú jednotlivé typy opatrení, vytvorenie vnútorného predpisu je veľmi jednoduché; 
•	zodpovedná osoba – uvádza sa vtedy, ak nejaké opatrenia sa dajú priradiť niekomu konkrétnemu na splnenie. Takto aj po dlhšom čase je známe, kto bol za to zodpovedný a či opatrenie naozaj zrealizoval. 

Výsledkom je nasledovné stanovenie rizika. 

Riziko = pravdepodobnosť x dôsledok x opatrenia – (súčin bodov realizovaných opatrení)

Riziká, ktorým je vystavená organizácia a jej činnosti, môžu prameniť z interných, ako aj externých faktorov pôsobiacich na organizáciu.

6.3. Riadenie rizika

Proces riadenia rizík

Riadenie rizík chráni organizáciu a jej zainteresované strany a prináša im pridanú hodnotu podporou jej cieľov, ktorú zabezpečuje:
•	poskytnutím rámca pre organizáciu, umožňujúceho realizovať budúcu činnosť jednotne a regulovane,
•	zlepšením rozhodovania, plánovania a určovania priority komplexným a štruktúrovaným pochopením obchodnej činnosti, premien a príležitostí / hrozieb projektov,
•	prispievaním k efektívnejšiemu využívaniu /rozdeľovaniu kapitálu a zdrojov v organizácii,
•	znížením nestálosti v nepodstatných oblastiach  činnosti,
•	ochranou a zlepšovaním aktív a imidžu organizácie,
•	rozvojom a podporou ľudí a znalostnej bázy organizácie,
•	optimalizáciou prevádzkovej efektívnosti
	
Primeraná politika a postupy riadenia rizika - vedenie organizácie je zodpovedné za rozpracovanie a implementáciu schválenej politiky do jasne definovaných postupov pre riadenie rizika. Malo by jasne určiť vo svojom organizačnom usporiadaní osoby  a organizačné jednotky organizácie, ktoré sú zodpovedné za riadenie rizika tak, aby bolo zabezpečené oddelené riadenie rizika od vykonávania ostatných činností.
Implementácia politiky organizácie pre riadenie rizika  by mala viesť k:
•	stanoveniu limitov angažovanosti v jednotlivých organizačných útvaroch organizácie, 
•	stanoveniu povinností a zodpovedností v procese riadenia rizika.

Správny systém merania a vykazovania - organizácie by mali mať systém pre komplexné zachytenie všetkých významných aktivít a tento systém by mal poskytovať dostatočne detailné informácie pre analýzu rizík vykonávanú organizáciou. 

Účinný proces analýzy a hodnotenie rizika  - mal by zahŕňať minimálne tieto hľadiská:
•	mal by obsahovať dostatok kvantitatívnych a kvalitatívnych ukazovateľov zhodnocujúcich riziko činností,
•	minimálne raz za rok a v období medzi jednotlivými analýzami by mal byť zabezpečený efektívny systém na monitorovanie  vývoja jednotlivých činností,
•	zahŕňať všetky zložky rizika, 
•	dostatočne zdokumentované  závery zaslané jednotlivým útvarom organizácie tak, aby všetky organizačné zložky, ktoré rozhodujú o výške angažovanosti pri jednotlivých činnostiach mali potrebné informácie pre rozhodovanie, 
•	výsledky analýzy by mali byť porovnávané s výsledkami analýz externých kontrolných orgánov. 

6.4. Hodnotenie rizík

Po skončení procesu analýzy rizík treba porovnať odhadnuté riziká s kritériami rizík, ktoré organizácia stanovila. Medzi kritériá rizík môžu patriť súvisiace výdavky a prínosy, právne požiadavky, spoločensko-hospodárske a environmentálne faktory, záujmy zainteresovaných strán atď. Hodnotenie rizík sa preto používa na prijímanie rozhodnutí o závažnosti rizík pre organizáciu a o tom, či každé konkrétne riziko treba prijať, alebo treba prijať opatrenia na jeho riešenie (príloha č. 4).

6.5. Monitorovanie a vyhodnocovanie procesu riadenia rizík
	
Účinné riadenie rizík vyžaduje štruktúru ohlasovania a vyhodnocovania, ktorá zabezpečí účinnú identifikáciu a hodnotenie rizík, zavedenie primeraných regulačných mechanizmov a reakcií na impulzy. Potrebné je vykonávať pravidelné audity dodržiavania zásad a noriem a vyhodnocovať plnenie noriem, čo umožní identifikáciu príležitostí na zlepšenie. Treba pripomenúť, že organizácie sú dynamické a pôsobia v dynamickom prostredí. Treba identifikovať zmeny v organizácii a v prostredí, v ktorom pôsobí, a treba vnášať do systémov patričné modifikácie.

Proces monitorovania musí poskytovať ubezpečenie, že sú zavedené primerané regulačné mechanizmy pre činnosti organizácie a že dané postupy sú pochopené a dodržiavajú sa. Treba identifikovať zmeny v organizácii a v prostredí, v ktorom pôsobí a vnášať do systémov príslušné zmeny (príloha č. 5).

Každý proces monitorovania a vyhodnocovania musí tiež určiť, či:
•	prijaté opatrenia viedli k tomu, čo bolo plánované,
•	prijaté postupy a informácie zozbierané na vykonanie ocenenia boli primerané,
•	lepšie znalosti by pomohli dosiahnuť lepšie rozhodnutia a pomohli identifikovať, aké ponaučenia sa mohli získať z hľadiska budúceho ocenenia a riadenia rizík.

6.6. Tvorba rozhodnutia

Rozhodnutie je konečným výsledkom etapy riadenia rizika. Je zvyčajne výstupom hodnotenia viacerých variant riešenia. Rozhodnutie o prijateľnosti alebo neprijateľnosti rizika sa opiera o nasledujúce dve úrovne rizika:
•	zanedbateľná úroveň rizika predstavuje spoločensky prijateľnú úroveň rizika, pri ktorej pravdepodobnosť výskytu nežiadúceho efektu je taká malá, následky pôsobenia sú také mierne, zisk zo situácie je taký veľký, že osoby, skupiny alebo celá spoločnosť je ochotná toto riziko podstúpiť. To znamená, že táto úroveň rizika si nevyžaduje regulačné opatrenia na jeho zníženie;
•	neprijateľná úroveň rizika vyžaduje nevyhnutné prijatie regulačných opatrení na jeho zníženie.

Kritickou fázou procesu riadenia rizík je výber optimálneho riešenia. Začína určením rizík, postupuje cez hodnotenie ekonomických nákladov variantných riešení pre zníženie rizík a ich prínosov, zhodnotenie dopadov a prínosov. Nasledujúcim krokom je rozhodnutie  o realizácii opatrení na zníženie rizika, resp. rozhodnutie o ďalšom sledovaní problému v prípade vysokého stupňa neistôt spojených so súčasným stupňom poznania a tým nemožností znížiť riziko v etape tvorby rozhodnutia.

I napriek tomu, že hodnotenie a riadenie rizík sú procesy prebiehajúce vo väčšine prípadov samostatne, nemožno ich od seba oddeliť. Nevyhnutnosť kvantitatívneho vyhodnotenia rizika dokazuje, že proces riadenia rizík priamo nadväzuje na výstupy z procesu hodnotenia rizík, a preto sa dôraz kladie na správnu komunikáciu medzi týmito dvoma zložkami. Dôležitým aspektom pri celkovom procese riešenia danej situácie je, aby výstupy z vyhodnotenia rizika boli pre proces riadenia rizík prínosné a poskytovali informácie nevyhnutné pre fázu rozhodovacieho procesu. Jasné formulovanie možných variant tvorí základ pre definovanie štruktúry, zamerania a samotného postupu pri hodnotení rizík.

6.7. Riešenie rizík
	
Riešenie rizík predstavuje proces výberu a realizácie opatrení na ich zmenu. Zahŕňa  základný prvok - reguláciu/znižovanie rizika, ale ide ďalej, napríklad do zabraňovania rizika, prevodu rizika, financovania rizika atď.

Každý systém riešenia rizika by ako minimum mal zabezpečovať:
•	účinnú a efektívnu prevádzku organizácie,
•	účinné vnútorné mechanizmy regulácie,
•	dodržiavanie zákonov a nariadení.

Proces analýzy rizík pomáha účinnej a efektívnej prevádzke organizácie tým, že identifikuje tie riziká, ktoré vyžadujú pozornosť manažmentu. Tento musí stanoviť prioritu opatrení regulácie rizika a z hľadiska ich potenciálu priniesť prospech organizácii.

Účinnosť vnútornej regulácie predstavuje mieru, v akej sa riziko buď odstráni alebo zmenší navrhovanými opatreniami regulácie. Nákladová efektívnosť internej regulácie je spojená s nákladmi na realizáciu regulácie v porovnaní s očakávaným prínosom zo zníženia rizika. Navrhované mechanizmy regulácie treba merať z hľadiska potenciálneho ekonomického vplyvu, ak sa neprijme žiadne opatrenie, v porovnaní s nákladmi na navrhované opatrenie (opatrenia), a vždy vyžadujú podrobnejšie informácie a predpoklady, než sú v danom okamihu dostupné.

Po prvé, treba určiť výdavky na implementáciu. Tieto treba vypočítať s určitou presnosťou, keďže sa rýchlo stanú základňou, podľa ktorej sa meria efektívnosť nákladov. Treba tiež odhadnúť stratu, ktorú možno očakávať, ak by sa neprijalo žiadne opatrenie, a na základe porovnania výsledkov vedenie organizácie môže rozhodnúť, či implementuje alebo neimplementuje opatrenia regulácie rizík.

Dodržiavanie zákonov a nariadení nie je voliteľnou alternatívou. Organizácia musí chápať platné zákony a musí zaviesť systém mechanizmov na zabezpečenie dodržiavania zákonov a nariadení. Len zriedkavo je určitá flexibilita tam, kde výdavky spojené so znížením rizika môžu byť v úplnom rozsahu nepriamo úmerné tomuto riziku.

Jednou z metód zabezpečenia finančnej ochrany proti vplyvu rizík je financovanie rizík, ktoré zahŕňa poistenie. Treba si však uvedomiť, že niektoré straty alebo prvky straty nebude možné poistiť, napríklad výdavky spojené so zdravím pri práci, bezpečnosťou alebo environmentálnymi nehodami, ktoré môžu zahŕňať zhoršenie morálky zamestnancov a povesti organizácie.

6.8. Hlásenie a oznamovanie rizík

Vnútorné hlásenie

Na každej úrovni organizácie sa vyžadujú rozdielne informácie z procesu riadenia rizík.

Vedenie organizácie by malo:
•	poznať najdôležitejšie riziká, s ktorými sa organizácia stretáva,
•	poznať možný vplyv na to, akú hodnotu prisudzujú zainteresované strany odchýlkam od očakávaného intervalu výsledkov, 
•	zabezpečiť primeranú úroveň uvedomovania si rizík v celej organizácii,
•	vedieť, ako sa organizácia vyrovná s krízou,
•	poznať dôležitosť dôvery, ktorú zainteresované strany vkladajú do organizácie,
•	vedieť, ako riadiť komunikáciu so spoločenstvom investorov, ak je aktuálna,
•	byť ubezpečené, že proces riadenia rizík funguje účinne,
•	uverejniť jasnú politiku riadenia rizík zahŕňajúcu filozofiu a povinnosti riadenia rizík.

Organizačné útvary by mali:
•	uvedomovať si riziká patriace do oblasti, za ktorú zodpovedajú, možný vplyv, ktorý tieto riziká môžu mať na ostatné oblasti, a následky, ktoré iné oblasti môžu mať na ne,
•	mať ukazovatele dosahovaných výsledkov, ktoré im umožnia monitorovať základné obchodné a finančné činnosti, pokrok vo vzťahu k cieľom a umožnia identifikovať vývoj, ktorý vyžaduje intervenciu (napr. plány a rozpočty),
•	mať systémy, ktoré primerane často oznamujú rozdiely medzi rozpočtom a plánom, aby bolo možné prijať opatrenie,
•	systematicky a promptne hlásiť vrcholovému vedeniu všetky zaregistrované nové riziká alebo zlyhania jestvujúcich opatrení regulácie.

Jednotlivci by mali:
•	chápať svoju zodpovednosť za jednotlivé riziká,
•	chápať, ako môžu umožniť trvalé zlepšovanie reakcie zo strany riadenia rizík,
•	chápať, že riadenie rizík a uvedomovanie si rizík predstavujú základnú súčasť kultúry organizácie,
•	systematicky a promptne hlásiť vrcholovému vedeniu všetky zaregistrované nové riziká alebo zlyhania jestvujúcich opatrení regulácie.

Hlásenie rizík smerom von

Organizácia musí svojim zainteresovaným stranám pravidelne podávať správy o svojej politike riadenia rizík a o účinnosti dosahovania svojich cieľov. Zainteresované strany stále viac očakávajú, že organizácie budú poskytovať dôkazy o účinnom riadení nefinančného pôsobenia organizácie v takých oblastiach ako styk s verejnosťou, ľudské práva, zamestnanecká politika, zdravie a bezpečnosť a životné prostredie.

Správny systém riadenia organizácie vyžaduje, aby prijala metodický prístup k riadeniu rizík, ktorý:
•	chráni záujmy svojich zainteresovaných strán,
•	zabezpečuje, aby vedenie organizácie plnilo svoje povinnosti týkajúce sa usmerňovania stratégie, vytvárania hodnoty a monitorovania výsledkov organizácie,
•	zabezpečí zavedenie mechanizmov riadenia a ich primerané fungovanie.

Treba jasne ustanoviť systém formálneho spravodajstva riadenia rizík a tento musí byť dostupný pre zainteresované strany.

Formálne spravodajstvo musí venovať pozornosť:
•	metódam kontroly – najmä povinnostiam vedenia organizácie v oblasti riadenia rizík,
•	postupom využívaným na identifikáciu rizík a ako sú zakotvené v systémoch riadenia rizík,
•	hlavným zavedeným regulačným systémom na riadenie závažných rizík,
•	zavedenému systému monitorovania a vyhodnocovania.

Treba hlásiť všetky závažné nedostatky zistené systémom, respektíve nedostatky v systéme samotnom, spolu s krokmi prijatými na ich riešenie.

7. Systémový audit

Systémový audit vykonávajú útvary vnútorného auditu ministerstiev, v ktorých sa nachádzajú  riadiace orgány, platobný orgán a sprostredkovateľské orgány (príloha č. 6). 

	K základným úlohám systémového auditu patrí:

•	uskutočňovať vykonávanie neustálej analýzy jednotlivých orgánov a ich organizácií a tým sledovať správne riadenie organizácie, zároveň navrhovať vedeniu vhodné odporúčania a opatrenia;
•	overovať spoľahlivosť a vhodnosť informačného systému organizácie;
•	auditovať správnosť plnenia politiky rozvoja, noriem a pokynov vedenia organizácie	;
•	sledovať a revidovať uskutočňovanie vnútorných kontrol na všetkých úrovniach činností organizácie a vo všetkých jej štruktúrach a systémoch;	
•	vyhodnocovať a zabezpečovať, aby všetky zdroje organizácie, ako ľudské, tak materiálne, boli primerane využívané na dosiahnutie najlepších výsledkov;
•	venovať osobitnú pozornosť novým tendenciám a systémom riadenia;
•	vykonávať špeciálne štúdie a ekonomické situácie prostredia, v ktorom sa organizácia nachádza.

Podrobnejšie o systémovom audite – viď Príručka na vykonávanie systémového auditu, uverejnená vo Finančnom spravodajcovi č. 9/2003, vydaného 7.4.2003.

Platobná jednotka predkladá súhrnné správy systémového auditu týkajúce sa využívania finančných prostriedkov ES platobnému orgánu na základe jeho žiadosti.
	
RO zasiela Európskej komisii plán systémových auditov všetkých orgánov zapojených do Koncepcie systému finančného riadenia štrukturálnych fondov a zhrnutie ich zistení. Prehľady zistení v podobe ročných správ o činnosti vnútorných audítorov a o výsledku finančných kontrol budú sprístupnené Európskej komisii.

8. Archivácia

Archivácia znamená uloženie starých, uzavretých dokumentov do archívu, pre možnosť ich opätovného použitia a rýchleho prístupu k nim.

V zmysle §§ 35 a 36 zákona č. 431/2002 Z.z. o účtovníctve, v znení neskorších predpisov sú účtovné jednotky povinné uschovávať všetky účtovné písomnosti, projektovo-programové dokumentácie, inventúrne súpisy hmotného majetku v písomnej podobe a pod., na technických nosičoch dát alebo mikrografických záznamoch. 

Uschovávanie a zabezpečenie pred stratou všetkých účtovných a zmluvných písomností musí byť na jednom mieste, z dôvodu sprístupnenia jednotlivých dokladov v prípade kontroly. Z toho dôvodu všetky originály dokladov budú u konečného prijímateľa pomoci a na riadiacom a platobnom orgáne budú druhopisy, prípadne overené fotokópie.

Pri použití výpočtovej techniky sa pod archiváciou myslí zálohovanie údajov, čo znamená vytváranie kópií dokumentov a ich ukladanie na rôzne miesta a to z dôvodov
-	poškodenia pevných diskov počítača, prípadne iná porucha,
-	odcudzenia techniky, prípadne jej zničenia,
-	neúmyselného vymazania, prípadne neúmyselnej aktualizácii dát a informácií,
-	zabezpečenia údajov pred stratou,
-	úschovy údajov v nezmenenom tvare
-	dlhodobého uloženia informácií.

Pri archivovaní a zálohovaní sa musia dodržiavať určité pravidlá, ako napríklad
-	vždy vykonávať porovnanie zálohovaných dát s originálom – verifikácia,
-	pravidelne kontrolovať stav médií určených k zálohovaniu a zálohovacích mechaník,
-	každé médium po archivácii označiť dátumom, názvom a jeho obsahom.

V zmysle nariadenia č. 2001/438/ES, článok 18 sa účtovné záznamy o operáciách  musia v čo možno najväčšej miere uchovávať v počítačovej forme. Tieto záznamy musia byť dané Komisii k dispozícii na zvláštnu žiadosť pre účely vykonania písomne doložených kontrol a kontrol na mieste.

V zmysle § 32 zákona o účtovníctve sa za  preukázateľný účtovný záznam považuje iba účtovný záznam,
a)  ktorého obsah priamo dokazuje skutočnosť,
b) ktorého  obsah  dokazuje  skutočnosť  nepriamo  obsahom  iných preukázateľných účtovných záznamov,

Účtovný  záznam  určený  na  prenášanie  musí  obsahovať podpisový záznam. Účtovný záznam musí byť podpísaný najneskôr v okamihu jeho odovzdania na prenos. Podpisovým  záznamom  sa  rozumie  účtovný záznam, ktorého obsahom  je  vlastnoručný   podpis,  alebo  obdobný  preukázateľný účtovný  záznam  nahrádzajúci  vlastnoručný  podpis  v technickej forme.  Na obidve  formy podpisového  záznamu sa  pritom prihliada rovnako  a  obidve  sa  môžu  použiť  na  mieste,  kde sa vyžaduje vlastnoručný podpis.

Riadiaci orgán sa ubezpečí o archivácii spisu po preverení úplnosti spisu. Všetky materiály musia byť archivované na 1 mieste a uchované počas obdobia minimálne 10 rokov po prevedení záverečnej platby Európskou komisiou. Toto miesto archivácie musí byť zadané v informačnom systéme.

 	RO sa uistí, že príjemca tiež uchová všetky potvrdenky a sprievodné materiály minimálne počas 10 rokov.

9. Príručka pre kontrolóra

9.1. Dokumenty vyžadované pre kontrolu

9.1.1. Príprava finančnej kontroly

Pred kontrolnou akciou poskytne RO -  správca poskytnutého príspevku – kontrolnému útvaru (kontrolnému orgánu) podkladovú dokumentáciu k príslušnej operácii, na požiadanie priloží súhrnný zoznam všetkých súvisiacich dokumentov, so stručnou charakteristikou operácie a zdôvodnením prípadných omeškaní alebo ťažkostí, ktoré nastali počas realizácie operácie. Môže obsahovať poznámky týkajúce sa kontroly legálnosti a v prípade potreby sa opiera o vydané príkazy na vrátenie alebo náhradu poskytnutého príspevku (príloha č. 7).

9.1.2. Informácia pre konečného prijímateľa pomoci

Konečný prijímateľ je vopred informovaný o návšteve kontrolórov a je vyzvaný, aby pripravil nasledovné dokumenty: 

•	technický popis o vykonaní operácie (služby),
•	účet zaúčtovania použitia pridelených príspevkov
-	upresňujúce detaily faktúr s odvolávkami na číslo účtovného záznamu a dátum platby,
-	ak boli poskytnuté príspevky použité na nábor zamestnancov – predloženie mzdového listu, zdokumentovanie vykonaných prác,
•	ak operácie (služby) obsahujú príjmy
-	výpis fakturovaných príjmov s odvolávkami na čísla účtovných zápisov,
-	predloženie účtovníctva,
•	predloženie súboru všetkých príslušných dokladov týkajúcich sa verejného obstarávania
-	vyhlásenia obstarávania,
-	objem prác – súpis faktúr pre konkrétne obstarávanie,
-	dodatky k zmluvám, objednávky služieb,
-	popis zvláštnych technických požiadaviek,
•	doklady o vykonaných auditoch,
•	doklady o priebehu verejnej súťaže,
•	doklady o uzatvorení zmlúv,
•	doklad o certifikácii výdavkov.
(príloha č. 8)

9.2. Rešpektovanie pravidiel výberu

Je nevyhnutné skontrolovať, že daná operácia zodpovedá požiadavkám ES, týkajúcich sa:
-	sledovaného cieľa,
-	rozdelenia zón,
-	miery financovania
-	kvality/druhu zhotoviteľa
(príloha č. 9)

9.2.1. Sledovaný cieľ

Sledovaný cieľ musí zodpovedať cieľom, ktoré sú vytýčené príslušným európskym programom. Preto je nevyhnutné nahliadnuť do jednotného programovacieho dokumentu a aplikačného dokumentu a presvedčiť sa, či operácia vyhovuje kritériám z hľadiska
-	fondu,
-	programu,
-	zamerania,
-	opatrenia,
-	podopatrenia,
-	projekty.

9.2.2.. Rešpektovanie rozdelenia zón

Kontrolór sa zameria na to, či sa miesto operácie skutočne nachádza v geografickej oblasti, na ktorú sa vzťahuje možnosť získať subvenciu a preto musí žiadateľ o subvenciu definovať miesto čo možno najpresnejšie.

9.2.3. Rešpektovanie miery (limitov) financovania

Maximálna miera financovania nárokovateľných výdavkov sa mení podľa druhu operácie. Je potrebné skontrolovať, či zmluvne dojednaná miera financovania zodpovedá miere ustanovenej právnymi predpismi.

9.3. Rešpektovanie termínov

Právo ES uvažuje s určitým počtom prípadov, kedy podmienky vzhľadom k termínom musia byť nevyhnutne rešpektované, aby projekt mohol byť schválený.

9.3.1. Čas pred začatím projektu

Je nutné ubezpečiť sa o tom, že pracovník zodpovedný za projekt nezačal jeho realizáciu pred prijatím potvrdenia o príjme kompletnej dokumentácie potrebnej pre poskytnutie príspevku. V prípade nerešpektovania tejto povinnosti, musí byť schválený objem príspevku prepočítaný tak, že zoberie do úvahy iba časti projektu zrealizované po termíne prijatia dokumentácie o schválení príspevku.

9.3.2. Čas pre realizáciu a ukončenie projektu

Tento čas je obvykle uvedený v zmluve. Treba rozlišovať prípadné meškania od operácií, ktorým sa hovorí spiace alebo zastavené.

Prípad meškania

Môže ísť o oneskorené  ukončenie prác, ale aj  o oneskorenú prípravu samotnej realizácie projektu:

a)	Meškanie s ukončením prác – toto v zásade nemá negatívny vplyv na vyplatenie zostatkovej časti poskytnutého príspevku, ale môže svedčiť o chybách  alebo nezrovnalostiach v oblasti overovania spisu. Je teda vhodné preskúmať príčiny a nájsť prostriedky, aby podobné meškania v budúcnosti neovplyvnili podobné operácie. Navyše netreba strácať zo zreteľa, že pokiaľ by sa tieto meškania objavovali príliš často alebo dokonca by bolo ťažké ich prekonať, vzniká riziko, že operácia nebude ukončená v čase stanovenom dohodou, a toto môže spôsobiť zníženie záverečnej pomoci pri vyplácaní záverečnej platby.

b)	Meškanie pri výkone prác - ako v predchádzajúcom prípade, často závisí od úrovne overovania spisu na úrovni prípravy samotnej operácie a musí vyústiť v princípe k zrušeniu programu, pokiaľ projekt nezačne v priebehu roka, ktorý nasleduje po poskytnutí príspevku.

Zastavené operácie 

Kontrolóri musia venovať zvýšenú pozornosť zastaveným operáciám, t.j.  operáciám, ktoré začali, ale ktorých technická realizácia bola zastavená na obdobie viac ako 6 mesiacov.

Je nevyhnutné stanoviť príčinu tohto stavu, ktorá môže byť spôsobená vonkajšími príčinami alebo konkurzom jedného z podnikateľských subjektov, prípadne núteným pozastavením pri čakaní na rozhodnutie súdu (zrušenie stavebného povolenia, porušenie zákonných povinností). Takéto pozastavenie môže byť v skutočnosti spojené so zlou prípravou spisu a môže zabrániť úplnej realizácii operácie v určitom čase.

Stagnujúce operácie

Ako stagnujúce (tzv. spiace)  operácie sú kvalifikované všetky operácie, ktoré napriek tomu, že získali rozhodnutie o poskytnutí príspevku neboli začaté vôbec v priebehu roka, ktorý nasledoval po podpise dohody o poskytnutí príspevku. Na základe tohto konečný príjemca poskytnutého príspevku musí byť považovaný za subjekt, ktorý už nemá záujem o túto operáciu, ktorá musí byť v zásade zrušená, aby mohli fondy slúžiť na ďalšie projekty.

9.4. Kontrola zákonnosti projektov

Keď sa jedná o fondy z ES, musia byť rešpektované hlavné princípy legislatívnej únie (príloha č. 10).

Jedná sa hlavne o:
a)	konkurenčné právo, rešpektovanie dvoch úrovní:
-	úroveň verejnej pomoci,
-	úroveň intervencie európskych fondov;
b)	legislatívu týkajúcu sa zadávania zmlúv v rámci verejného obstarávania, ktoré musia rešpektovať od určitých hraníc presné pravidlá reklamy (publicity) spojené s uverejnením v oficiálnom vestníku Európskeho spoločenstva;
c)	zákony v oblasti životného prostredia najmä na základe dopadových štúdií, ktoré sa týkajú škodlivých emisií z hľadiska atmosféry, spracovania a  recyklovania odpadu, obmedzenia hluku a pod.,
d)	princíp rovnosti medzi mužmi a ženami. Tento princíp musí byť o to viac rešpektovaný cez rovnosť účasti, honorovania, alebo boja proti diskriminácii, lebo je jedným z kritérií výberu operácie. Projekt musí rešpektovať ľudské práva, bezpečnosť obyvateľov, slobodu vyjadrovania sa, sociálne a daňové zákony (potvrdenie o splnení daňových a sociálnych povinností).

Legislatíva týkajúca sa zamestnanosti (posilniť rovnosť medzi mužmi a ženami)

•	zaručiť ženám využiteľnosť legislatívy trhu práce úmerne ich miere zamestnania,
•	venovať osobitnú pozornosť dopadu systému zdaňovania a vyplácania dávok na rovnosť medzi mužmi a ženami,
•	dbať na rešpektovanie aplikácie princípu rovnakej práce, ekvivalentnej hodnoty, rovnakej mzdy,
•	odstrániť prekážky, s ktorými sa stretajú ženy, ktoré chcú vytvoriť nové podniky alebo vykonávať nezávislú činnosť.

9.5. Potvrdenie účtovných dokladov

Potvrdenie účtovných dokladov je prvoradé, pretože umožňuje určiť reálnosť a dôveryhodnosť požiadavky na vyplatenie záverečnej platby a umožňuje odhaliť chyby alebo neregulárnosti, ktoré môžu	spôsobiť zníženie celkovej pomoci alebo spôsobí príkaz na spätnú platbu.

Pre dobré vykonanie diela je preto dôležité zohľadniť povahu operácií, uprednostniť kontrolu na mieste  s použitím dokladov, zhodnotiť charakter každého výdavkového dokladu, aby sa mohla čo najlepšie zhodnotiť dôveryhodnosť záverečného vyhlásenia výdavku (prehlásenia o ukončení pomoci).

9.5.1. Dôležitosť povahy projektov

Tento bod kontroly osobitne zohľadňuje hmotný alebo nehmotný charakter realizovaných projektov. Určenie charakteru je dôležité pre konštatovanie vykonanej služby, ako aj pre odhad jej výdavkov.

Hmotná operácia akou môže byť výstavba budovy sa dá jednoducho skonštatovať a výdavky na ňu sa z hľadiska materiálov dajú jednoducho vyčísliť.

Naproti tomu, pre projekty, ktoré využívajú výhradne ľudskú prácu, alebo „intelektuálne služby“, ako napríklad vykonanie expertízy alebo plánu výstavby, sa počet pracovných hodín, ako aj ich cena odhadujú veľmi ťažko.

9.5.2. Kontrola na mieste a na základe dokladov

Kontroly na mieste a kontroly dokladov musia byť uprednostňované, pretože umožňujú kontrolovať dôveryhodnosť účtovníctva. Všetky účtovné dokumenty (účtovná kniha, objednávky, dodacie listy ) sa musia nachádzať na jednom mieste (u konečného prijímateľa pomoci), aby bolo možné ich vzájomné porovnávanie.

Navyše v súlade s dohodou o poskytnutí príspevku sa konečný prijímateľ zaväzuje nielen k tomu, že svoje účtovníctvo bude mať na jednom mieste, ale tiež oddeleným spôsobom na  analytických účtoch. Účtovníctvo sledovaného projektu musí byť vyznačené v hlavnej knihe a v analytickej evidencii  zhodnotiteľa.

Kontrola na mieste umožňuje vyjasniť niektoré pochybnosti alebo nejasnosti, ktoré vyplývajú z prípadných nedostatkov v účtovníctve. 
(prílohy č. 11, 12, 13)

9.5.3. Protirečivý charakter výdavkových dokladov

Kontrolór sa nesmie uspokojiť s faktúrou, aj keď je potvrdená jej odosielateľom (veriteľom). Musí nielen skontrolovať jej pravdivosť, ale uistiť sa o jej dôveryhodnosti. Je potrebné vyčleniť prípadné falošné faktúry alebo aj tie, ktoré sa zdajú „nadhodnotené“ (sumy nezodpovedajú obvykle vyskytujúcim sa sumám alebo vykazujú významné zvýšenie v porovnaní s plánovaným rozpočtom).

Je dôležité mať k dispozícii doklady uvedené vo finančnej prílohe zmluvy, ktorá definuje oprávnené výdavky a prípadne výdavky vylúčené zo základnej sumy pre výpočet projektu. 

9.5.4. Potvrdenie záverečného vyhlásenia výdavkov

Kontrolór sa musí ubezpečiť, že vykonaná práca zodpovedá projektu a že záverečné výdavky zodpovedajú výdavkom plánovaným v zmluve. V prípade prekročenia musí kontrolór prepočítať výšku zostatku v závislosti od úrovne stanovenej v rozhodnutí o poskytnutí príspevku.

Pokiaľ výška záverečného vyhlásenia nie je dodržaná, kontrolór prepočíta zníženie výšky poskytnutého príspevku, ale nikdy nie zvýšenie.

Výška plánovaná v zmluve je horná hranica záväzku európskych štrukturálnych fondov. Prekročenia musia zvýšiť pozornosť kontrolóra, lebo aj bez dopadu na záväzok zo strany ES, môžu zvýrazniť niektoré nezrovnalosti alebo praktiky, ktoré nie sú v súlade so zákonom.

9.6. Plán financovania

Preskúmanie finančného plánu musí byť osobitne dôsledné, pretože sa môžu mnohé problémy ukázať buď v oblasti prípravy projektu, alebo v oblasti jeho realizácie, alebo tiež pri žiadaní vyplatenia záverečnej platby (príloha č. 14).

	Treba teda kontrolovať, či finančný plán zodpovedá niektorým požiadavkám, ktoré môžeme zhrnúť:
•	musí mať dostatočný a dôveryhodný charakter,
•	musí mať reálny charakter,
•	musí čo najlepšie dodržiavať plánovaný rozpočet,
•	musí dodržiavať dohodu o pridelení financovania a jej technické a finančné prílohy,
•	musí zodpovedať požiadavkám v oblasti reklamy.

9.6.1. Dostačujúci, dôveryhodný a reálny charakter finančného plánu

V zmysle právnych predpisov ES nemôže suma národných a podpôr ES v zásade slúžiť na úhradu nákladov na projekt v plnom rozsahu vzhľadom na ohraničenie výšky verejných podpôr z dôvodu zabránenia narúšania konkurencie medzi subjektami. Z toho dôvodu musí byť konečný prijímateľ  schopný financovať časť projektu buď z vlastných zdrojov (samofinancovanie) alebo z pôžičiek.

Kontrolór preverí, či sa prijímateľ projektu skutočne podieľal na financovaní a či skutočne došlo k poskytnutiu úverov bankami alebo inými peňažnými ústavmi. To isté platí  aj pre pomoc z verejných zdrojov, pretože v súlade s princípom doplnkovosti, pomoc ES sa pripája k pomoci z národných, verejných zdrojov a teda tieto nenahrádza. V tejto súvislosti je potrebné preveriť, či boli uvedené podpory skutočne vyplatené, či boli vyplatené v zákonných lehotách, alebo či prípadné omeškania boli z právneho hľadiska oprávnené.

Kontrolóri musia bojovať proti klientelizmu niektorých zadávateľov diela a proti prefinancovaniu niektorých projektov. Niektorí zadávatelia diela  majú snahu svoj projekt financovať takmer v plnom rozsahu pomocou verejných prostriedkov.

Hlavné pravidlo rozhodnutia o poskytnutí príspevku

Rozhodnutie o poskytnutí príspevku môže podporovať len projekty a výdavky, ktoré majú priame spojenie so schválenou operáciou. Jej cieľom je pomôcť zadávateľovi diela hradiť vedľajšie výdavky a nie mu umožniť šetriť na výdavkoch, ktoré mu prislúchajú mimo operáciu. Má doplňujúci a nie nahrádzajúci charakter.

9.6.2. Rešpektovanie plánovaného rozpočtu

Všetky  odchýlky oproti plánovanému rozpočtu (hlavne nahor), musia byť riadne zdôvodnené a doložené preukaznými dokladmi a musia byť predmetom dodatku k zmluve, ktorý zahŕňa nový záväzok ES. Európska komisia zaplatí iba vtedy, keď vopred schválila výdavok tak, ako ktorýkoľvek súkromný podnikateľ. 

Z toho dôvodu musí konečný prijímateľ rešpektovať výšku výdavkov, ale aj príjmov, hlavne uhradením podielu na financovaní, ku ktorému sa zaviazal, ale aj zrážkou z príjmov súvisiacich s operáciou, ak takéto príjmy má.

9.6.3. Rešpektovanie požiadaviek na reklamu

Vyplatenie poskytnutého príspevku z európskych štrukturálnych fondov je podmienené vyhotovením adekvátnej reklamy uvádzajúcej, že operácia bola čiastočne financovaná finančnými prostriedkami Európskeho spoločenstva (príloha č.15 ).

9.7. Riešenie zistených nedostatkov
	
Je nevyhnutné identifikovať a riešiť prípadné ťažkosti. Pritom treba hľadať ich príčinu  a pokiaľ možno navrhnúť riešenia,  aby sa zabránilo ich opakovaniu v budúcnosti..

9.7.1. Príčiny zistených nedostatkov

Nedostatky sa môžu objaviť v ktoromkoľvek okamihu postupov a môžu byť na strane zadávateľa diela alebo kontrolného orgánu. Kontrolóri ich musia uviesť vo svojich správach, ale zároveň sa musia postarať o ich vyriešenie alebo prevenciu.

Záväzné dodržiavanie minimálneho obsahu dohôd o pridelení príspevku umožní vyhnúť sa veľkému množstvu ťažkostí, ak je však dohoda dostatočne jasná a presná.

9.7.2. Riešenia

Útvary, ktoré sú poverené kontrolou, musia navrhnúť opatrenia na riešenie nezrovnalostí, a to buď posilnením technických požiadaviek, alebo podrobnejším popisom finančných odporúčaní.

9.8. Vypracovanie správy

Po kontrole nasleduje  vypracovanie správy, ktorá musí byť doručená kontrolovanému subjektu, aby sa mohol vyjadriť k zisteniam kontroly, alebo zdôvodniť konštatované nezrovnalosti (príloha č. 16).

Vypracovanie správy prebieha v dvoch etapách:

a) Vypracovanie priebežnej správy na pripomienkové konanie - zaslanie správy kontrolovanému subjektu
- začatie jednomesačnej lehoty pre vyjadrenie pripomienok
- preskúmanie pripomienok a prípadné zdôvodnenie.

b) Vypracovanie záverečnej správy.

9.8.1. Priebežná správa

Súhrnným spôsobom uvádza podmienky, za ktorých bola kontrola vykonaná a popisuje priebeh procedúry, predkladania projektovej dokumentácie v štádiu v akom sa operácia nachádza v okamihu kontroly. Obsahuje vysvetlenie problémov a nezrovnalostí, ktoré sa vyskytli z hľadiska predpisov ES a národnej legislatívy. V závere sa uvádzajú pripomienky a prípadne návrhy na vrátenie poskytnutých finančných prostriedkov. Kontrolovaný subjekt sa môže oboznámiť s chybami alebo nezrovnalosťami, na ktoré bol upozornený a prípadne ich môže zdôvodniť a predložiť doplňujúce preukazné doklady. 

Má nasledujúcu štruktúru: 	
Úvod: prezentácia kontrolnej operácie a kontrolovaného subjektu
1.	všeobecná prezentácia, kritériá výberu, priebeh procedúry
2.	účtovná kontrola
3.	kontrola zmlúv
4.	kontrola na mieste
Záver

Priebežná správa je po podpísaní overovateľmi zaslaná riadiacemu orgánu, ktorý ju zašle kontrolovanému subjektu (konečnému prijímateľovi pomoci). Kontrolovaný subjekt má k dispozícii 1 mesiac, aby sa oboznámil  so zistenými chybami   a nezrovnalosťami, aby ich prípadne zdôvodnil a vyjadril svoje stanovisko.

9.8.2. Záverečná správa

Súpis  argumentov preskúma kontrolná skupina, vypracuje záverečnú správu, ktorá potvrdí, doplní alebo zmení pripomienky a závery počiatočnej správy. Správa sa zašle riadiacemu orgánu a Ministerstvu financií SR (Sekcia kontrolná, ktorá sústredí všetky správy a zašle ich platobnému orgánu.

9.9. Opatrenia a dôsledky

Môžu byť nasledovné:

a)	ekonomické následné opatrenie – dochádza k nim keď kontrola odhalí nedodržanie dohody o pridelení príspevkov a aspoň jeden výdavok nie je dostatočne zdôvodnený. Môžu  vyplývať buď z chyby alebo nezrovnalosti v zmysle vnútroštátneho práva alebo predpisov ES, či už išlo o úmysel alebo nie. Prejavia sa prípadnou zrážkou poskytnutého príspevku v tom prípade, ak na operáciu nebola ešte vyplatená jeho záverečná časť, alebo v opačnom prípade žiadosťou o spätnú platbu;
b)	informovanie OLAF-u o zistených nezrovnalostiach – Európsky úrad pre boj proti podvodom využíva dotazník špeciálne pripravený pre takýto prípad vždy keď kontrola poukáže na výskyt chýb alebo nezrovnalostí, ktorých výška presahuje 4000 EUR. Dokument pripraví odbor finančnej kontroly prostriedkov ES a zašle platobnému orgánu, ktorý ho zašle OLAF. 
Na Úrade vlády SR je zriadený Centrálny kontaktný útvar OLAF pre SR, ako jediné kontaktné miesto Európskeho úradu pre boj proti podvodom v Slovenskej republike a je organizačne začlenený v sekcii kontroly.
V zmysle Dohody o spolupráci medzi Úradom vlády SR a Európskym úradom pre boj proti podvodom zo dňa15.9.2002, kontaktné pracovisko v SR má oznamovať Európskemu úradu pre boj proti podvodom všetky iregularity. Súčasne má Centrálny kontaktný útvar OLAF pre SR vytvárať databázu iregularít. Z tohto dôvodu je preto nevyhnutné všetky iregularity oznamovať kontaktnému pracovisku.
Dôsledkom neregulérneho konania môže byť aj administratívne vyšetrovanie vedené priamo vyšetrovateľmi Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF).

Záznam

z rokovania vo veci pripomienok MVRR SR k Postupom pre finančnú kontrolu štrukturálnych fondov a Kohézneho fondu, uskutočneného dňa  9. 10. 2003 na Útvare metodiky finančnej kontroly a vnútorného auditu MF SR.

Prítomní:

za MVRR SR	Ing. Jozef Legény 	–  riaditeľ odboru riadenia a koordinácie KF                 
	Mgr. Zuzana Savitská -  riaditeľka odboru riadenia pre SPD

za MF SR	Ing. Dana Dyčková 	–  riaditeľka Útvaru metodiky finančnej                              
    kontroly a vnútorného auditu
	Ing. Oľga Radová	 – hlavný radca
	Ing. Janka Bieliková	 – štátny radca
	Ing. Ivan Porubský 	–  hlavný radca

                       Rokovanie sa uskutočnilo na základe dohody podpredsedu vlády a ministra financií SR s ministrom výstavby  a regionálneho rozvoja.

	Úvodom bola vysvetlená otázka doručenia požiadavky na zaslanie pripomienok.

	K jednotlivým pripomienkam MVRR SR predloženým na dnešnom rokovaní bolo dohodnuté nasledovné:

•	k časti 4.1.1. Predbežná (ex-ante) kontrola – pôvodne časť 1.3.1.

-	budú doplnení zamestnanci vykonávajúci predbežnú kontrolu, a to „na RO finanční overovatelia a na PO certifikátori“

•	k časti 4.1.2. Priebežná (on-going) kontrola – pôvodne časť 1.3.2.

-	zmena označenia subjektu, ktorému budú oznamované zistené nedostatky: „vedúcemu orgánu verejnej správy“

•	časť Kontrola na mieste, str. 16 – pôvodne Návšteva na mieste, str. 11

-	formulácia „Ak je vykonávaná správnym spôsobom ...“ bude doplnená odvolávkou na § 10 ods. 1 zákona č. 502/2001 Z.z.,

•	veta „Pri komplexných projektoch sa spravidla vyžaduje prítomnosť odborníkov“ sa nahradí nasledovným znením: „Pri zložitých projektoch zahrňujúcich odborné práce a špecializované činnosti sa spravidla vyžaduje prítomnosť odborníkov z príslušného odboru. Odborníci, ako prizvané osoby, majú oprávnenia a povinnosti stanovené zákonom č. 502/2001 Z.z.                   (§ 13 ods. 3).

•	v otázke vzoru správy z kontroly bolo dohodnuté v časti „Správa o návšteve na mieste (súčasť potvrdenia o uskutočnenej službe)“ nasledovné doplnenie: „Vzor správy o návšteve na mieste je súčasťou prílohy č. 2 ako „Doklad o technickej kontrole“, prípadne kontrolór môže použiť vlastnú formu správy, ktorá by mala obsahovať:...“

•	časť 7. Systémový audit – pôvodne časť 1.6.

-	vysvetlenie akceptované

•	časť 4.2.2.1. Vykonávanie 15 % vzorkových kontrol ako súčasť ročných plánov vykonávania finančných kontrol

-	vysvetlenie akceptované

•	k č. 11 vo Vyhodnotení medzirezortného pripomienkového konania

-	vysvetlenie akceptované

V zmysle vyššie uvedených dohodnutých úprav budú vykonané zmeny v Postupoch... .

V Bratislave, 9. 10. 2003

za MF SR:								za MVRR SR: