NÁRODNÁ    BANKA   SLOVENSKA

							 	                        Príloha č. 2

Analýza
 vývoja zahraničného obchodu Slovenskej republiky

(materiál bol spracovaný Národnou bankou Slovenska, prerokovaný Bankovou radou  NBS dňa 24. augusta  2001)

                      

Bratislava  9. novembra  2001

Analýza vývoja zahraničného obchodu Slovenskej republiky za 1. polrok 2001

Výsledky roku 2001 naznačujú, že zlepšenie v zahraničnoobchodnej bilancii SR v rokoch 1999 a 2000 bolo len prechodné. Zmeny realizované v predchádzajúcom období neboli dostatočné na to, aby umožnili udržanie deficitu obchodnej bilancie v prijateľných hodnotách aj pri vyššom tempe rastu ekonomiky. Obnovenie rastu domáceho dopytu vytvára tlak na dovoz a zvyšuje záporné saldo zahraničnoobchodnej bilancie. 

Vytvorený schodok zahraničného obchodu v 1. polroku 2001 vo výške 42,1 mld. Sk prevýšil v medziročnom porovnaní hodnotu všetkých deficitov z rovnakého obdobia predchádzajúcich rokov a signalizuje opätovný návrat k jeho podielu na HDP vo výške približujúcej sa 10% (za posledných dvanásť mesiacov bol obchodný deficit na úrovní 7,7% z HDP predikovaného NBS pre rok 2001). 

Na uvedenej skutočnosti sa podieľal tak zvýšený nárast dovozu ako aj spomalenie rastu vývozu. Kým medziročný nárast vývozu za 1. polrok 2000 predstavoval 60,8 mld. Sk v 1. polroku 2001 jeho výška dosiahla  len 48,8 mld. Sk. Hlavnými príčinami znižujúceho sa rastu vývozu sú spomaľujúca sa dynamika rastu hospodárstva našich najvýznamnejších obchodných partnerov, reštrukturalizácia niektorých výrobných odvetví, ako aj stabilizácia cien ropy na svetových trhoch (v roku 2000 došlo k prudkému nárastu cien ropy a plynu). Navyše slovenský export je málo diverzifikovaný, keď výrobky automobilového a oceliarskeho priemyslu tvoria takmer jednu tretinu vývozných komodít. 

Práve výrobky týchto odvetví, a to osobné automobily a železo a oceľ, vplývali najväčšou mierou na nižší nárast vývozu v 1. polroku tohto roku. Nárast v skupine osobné automobily vo výške 6,4 mld. Sk bol najnižší od roku 1997, keď dosiahol 5,8 mld. Sk (v 1. polroku 2000 nárast o 12,1 mld. Sk, v 1. polroku 1999 nárast o 11,1 mld. Sk a v 1. polroku 1998 nárast o 10,6 mld. Sk). Analýza jednotlivých mesiacov ukazuje, že najhoršie mesiace boli marec a jún, keď dokonca došlo v medziročnom porovnaní k miernemu poklesu vývozu. Nižší nárast vývozu môže súvisieť s oneskorením nábehu nového osobného automobilu, ktorého výroba by sa mala začať v 2. polroku, čo umožní zvýšenie vývozu v poslednom štvrťroku 2001 (informácie na základe zisťovaní pobočky NBS Bratislava).
 
Vývoz železa a ocele a ich výrobkov vzrástol o 2,1 mld. Sk. Okrem vývoja hospodárskeho cyklu, ktorý evidentne pôsobí na dopyt po železe a oceli na svetových trhoch, na vývoj exportu týchto komodít vplývala aj klesajúca cena ocele na americkom a európskom trhu (cena košickej ocele klesla z minuloročných 293 USD/t na aktuálnych 249 USD/t). Železo a oceľ sú citlivé vývozné komodity s veľkým rozptylom nárastu, resp. poklesu vývozu (v 1. polroku 2000 nárast 8,3 mld. Sk, v 1. polroku 1999 pokles o 7 mld. Sk, v 1. polroku 1998 nárast o 1,5 mld. Sk, v 1. polroku 1997 nárast o 1 mld. Sk a  v 1. polroku 1996 pokles o 1,8 mld. Sk). Krátkodobé predikcie predpokladajú, že dodávky slovenskej ocele by mali v nasledujúcom štvrťroku pri nezmenených cenách mierne klesnúť. Na druhej strane medziročný nárast vývozu vo výške 2,1 mld. Sk zaznamenali výrobky zo železa a ocele (liate výrobky zo železa a ocele), ktoré medziročne vzrástli v 1. polroku 2000 len o 0,6 mld. Sk. Rast vývozu výrobkov zo železa a ocele pravdepodobne súvisí so vstupom zahraničného investora a začiatkom reštrukturalizácie tohto odvetvia.                        .     

Stabilnou súčasťou rastu slovenského vývozu  sa v posledných rokoch stávajú stroje a elektrické stroje na záznam a reprodukciu zvuku. Zvýšenie vývozu v uvedených skupinách dosiahlo v 1. polroku 2001 hodnotu 10 mld. Sk a v 1. polroku 2000 hodnotu 9,1 mld. Sk. Išlo o stroje a zariadenia, ktoré síce podľa SITC nesú názov stroje užívané v priemysle, poľnohospodárstve, kovospracujúce stroje, elektrické zariadenia prístroje a spotrebiče a prístroje a zariadenia na záznam a reprodukciu zvuku, ale pohľad do ich štruktúry ukazuje, že okrem strojov na automatické spracovanie dát, išlo o hriadele, ložiská, čerpadlá, kompresory, drôty, káble z optických vlákien, elektrónky, obvody, motory a pod.      

Okrem železa a ocele, Slovensko každoročne vyváža aj ďalšie medziproduky, ako sú papier, hliník, kaučuk, sklo, surové kože, vápno a cement, meď, koža a výrobky z nich. Ich nárast v 1. polroku dosiahol 9,4 mld. Sk a zostal približne na úrovni roku 2000. V štruktúre tejto skupiny došlo k miernym posunom (nárast vývozu papiera a hliníka bol nižší a kaučuku, dreva a skla bol vyšší). Uvedené komodity boli súčasťou zvýšenia slovenského vývozu aj v predchádzajúcich rokoch, pričom vývoz papiera a hliníka a ich výrobkov viditeľne vzrástol v roku 2000. 

Na druhej strane vyšší nárast vývozu medzi 1. polrokom 2001 a 2000, ako bol medzi 1. polrokom 2000 a 1999 sa realizoval u vybraných priemyselných a poľnohospodárskych výrobkov  (11 mld. Sk oproti  6,2 mld. Sk). Uvedené zvýšenie sa realizovalo vo vývoze odevov a kníh, ktoré popri nábytku a obuvi (vývoz nábytku a obuvi rástol aj v predchádzajúcich rokoch) dominovali v náraste vývozu tejto skupiny. 

Významný bol aj rast vývozu ostatných motorových vozidiel (časti a príslušenstvo motorových vozidiel) a železničných vagónov o 5 mld. Sk. Stabilné zvýšenie nárastu vývozu súčasti motorových vozidiel bolo doprevádzané opätovným nárastom vývozu železničných vagónov.

Stabilizácia cien ropy na svetových trhoch, ktorá nastala po ich výraznom raste v roku 2000, ovplyvnila vývoz nielen nerastných palív, ale aj plastov a organických chemických výrobkov (uvedené tri skupiny dosiahli v 1. polroku 2000 medziročný nárast o 13,4 mld. Sk, pričom  v 1. polroku 2001 to bolo len 5,5 mld. Sk). 

Na druhej strane uvedená skutočnosť pozitívne ovplyvnila nárast dovozu nerastných palív, ktorý však pri medziročnom porovnaní 1. polroka 2001 a 2000 klesol z 22,6 mld. Sk na 8,2 mld. Sk.

Napriek nižšiemu nárastu dovozu nerastných palív, celkový nárast dovozu v 1. polroku 2001 dosiahol 80,2 mld. Sk (v 1.polroku 2000 to bolo 44,5 mld. Sk). 

V 1. polroku 2001 sa najviac dovážali strojárenské a elektrotechnické výrobky a motorové vozidlá. 

V štruktúre dovozu zaznamenali najvyšší nárast stroje (13,5 mld. Sk), elektrické zariadenia (8,8 mld. Sk) a motorové vozidlá (11,1 mld. Sk), čo spolu predstavovalo  42% z celkového nárastu dovozu.  

Nárast  dovozu v skupine jadrové reaktory, kotly, stroje, v skupine elektrické stroje na záznam a reprodukciu zvuku a v skupine prístroje optické meracie a lekárske, ktorých komodity majú prevažne investičný charakter dosiahol 24,1 mld. Sk (v roku 2000 nárast bol vo výške 3,5 mld. Sk), čo predstavovalo 30% z celkového nárastu dovozu. Podľa prepočtov NBS bol nárast investičného dovozu rozdelený na dovoz technológii (42%), dovoz strojárskych a elektrotechnických výrobkov a súčasti pre výrobnú spotrebu (39%) a strojárenský a elektrotechnický dovoz, ktorý má prevažne spotrebný charakter (19%).  

Okrem nárastu investičného dovozu sa v 1. polroku 2001 objavuje aj nárast dovozu  spotrebných tovarov. Vo vybranej skupine spotrebných výrobkov (osobné autá, nábytok, lieky, odevy a obuv a pod.) dosiahol medziročný nárast v 1. polroku 2001 výšku 13 mld. Sk, zatiaľ čo v 1. polroku 2000 bol zaznamenaný pokles ich dovozu o 1,8 mld. Sk. Dovoz osobných automobilov medziročne vzrástol o 4,6 mld. Sk, čo bol druhý najvyšší nárast po roku 1996, keď boli prijaté opatrenia na obnovu vozového parku. 

Medziročný nárast dovozu osobných automobilov 				(v mld. Sk)
1.polrok 1996	1.polrok 1997	1.polrok 1998	1.polrok 1999	1.polrok 2000	1.polrok 2001	
5,7	-1,8	1,6	1,6	-2,7	4,6	

V 1. polroku 2001 sa zvýšenie dovozu prejavilo aj u poľnohospodárskych výrobkov, tabaku a nápojov, pričom v 1. polroku 2000 tento dovoz klesal. Podiel dovozu priemyselných a poľnohospodárskych spotrebných tovarov na celkovom náraste dovozu dosiahol 16%.

Rast ekonomiky a predovšetkým priemyslu vyvolal dopyt po dovozoch polotovarov typu železo a oceľ a ich výrobky, plasty a ich výrobky, papier a výrobky z papiera, hliník a výrobky z hliníka, drevo a drevené výrobky a pod., ktorých dovoz sa medziročne zvýšil o 27 mld. Sk, t.j. 34% z celkového nárastu dovozu. Rast produkcie dovozne náročných odvetví determinoval aj zvýšenie dovoznej náročnosti celej produkcie. Kým v 1. polroku  2000 sa na jednu korunu vyrobenej produkcie doviezli  polotovary v hodnote 18 halierov, v 1. polroku  2001 to už bolo 22 halierov. 

Poslednú skupinu predstavoval dovoz nerastných palív a surovín. Spolu so zvýšeným dovozom obilia, nárast v tejto skupine dosiahol výšku 12 mld. Sk, t.j. 15% z celkového nárastu dovozu. Vzhľadom na skutočnosť, že v roku 2000 došlo k prudkému rastu cien ropy a plynu, ktorý sa v roku 2001 spomalil, nerastné palivá predstavovali skupinu výrobkov, kde bol v 1. polroku 2001 medziročný nárast nižší ako to bolo v 1. polroku 2000.  

Dovoz technologických zariadení pre jednotlivé odvetvia národného hospodárstva, ktorý by mal umožniť ich modernizáciu s možným pozitívnym vplyvom na budúci rast vývozu dosiahol podľa prepočtov NBS v 1. polroku 2001 výšku 28,2 mld. Sk a predstavoval 8,1% z celkového dovozu. V roku 2001 sa zastavil trend postupného poklesu tohto podielu, ktorý sa začal v roku 1997. 

Podiel dovozu technologických zariadení na celkovom dovoze                             (v %)
1.polrok 1995	1.polrok 1996	1.polrok 1997	1.polrok 1998	1.polrok 1999	1.polrok 2000	1.polrok 2001	
12,9	13,4	11,5	9,5	9,3	6,8	8,1	

Ide o špecializované stroje pre stavebníctvo, poľnohospodárstvo a priemysel (potravinársky, drevársky a papierenský, polygrafický, textilný a kožiarsky, hutnícky a strojársky, stavebných hmôt, chemický a sklársky), ďalej stroje so všeobecnejším použitím (stroje pre automatické spracovanie dát, pece na tepelné spracovanie, laserové zváranie, elektrolýzu a pod.) a stroje a prístroje do ostatných odvetví (kancelárske stroje, lekárske prístroje, prístroje na riadenie dopravy a pod.), ktoré sa svojim charakterom približujú dovozu špecializovaných strojov a technologických zariadení.  

Strojárenský a elektrotechnický dovoz pre výrobnú spotrebu dosiahol v 1. polroku 2001 výšku 45,5 mld. Sk, t.j. 13% z celkového dovozu. Išlo predovšetkým o dovoz káblov, integrovaných obvodov, transformátorov, ložísk, motorov, generátorov a pod. Aj keď uvedené dovozy majú investičný charakter ich príspevok k modernizácii je nižší ako u špecializovaných strojov pre jednotlivé odvetvia národného hospodárstva. 

Spotrebný strojársky a elektrotechnický dovoz dosiahol podľa prepočtov NBS 17,7 mld. Sk a tvoril 5,1% z celkového dovozu. Uvedený podiel sa ukazuje až na  výnimku roku 1995 keď dosiahol 14,2% ako stabilný (pohyboval sa od 4,7% po 5,8%).

Dovozy strojárskych komodít ako sú: pračky, chladničky, klimatizačné stroje a prístroje a pod. a  dovozy  elektrotechnických komodít ako sú elektrické zariadenia pre domácnosť, videofonické prístroje, televízory a pod., ktoré sú klasifikované v tomto výpočte  ako dovozy prevažne spotrebného charakteru, môžu byť z časti určené aj do výrobných prevádzok, čím by získali charakter dovozov pre výrobnú spotrebu.  

Výraznejší príspevok technologických dovozov a dovozov polotovarov a surovín k celkovému rastu dovozu v 1. polroku 2001 naznačuje aj vývoj vybraných odvetví hospodárstva SR. Podľa dostupných údajov za prvých 6 mesiacov t.r. zaznamenalo výraznejší rast odvetvie priemyslu ako celok, keď index priemyselnej produkcie dosiahol hodnotu 106,1 (v stálych cenách). Oživenie priemyslu indikuje aj pohľad na rast tržieb za vlastné výkony v tomto odvetví (v stálych cenách), najmä v priemyselnej výrobe, výrobe chemických výrobkov, výrobe elektrotechnických a optických zariadení a ďalších. Oproti minulému roku podstatnejšie (o 6,2%) vzrástla tiež stavebná produkcia a tržby za stavebnú činnosť. Relatívne nižší príspevok spotrebných dovozov k celkovému rastu dovozu je spojený aj s vývojom tržieb vo veľkoobchode (medziročný pokles) a maloobchode. Medziročný rast tržieb v maloobchode síce dosiahol 3,9%, ale ich dynamika bola v porovnaní s priemyslom a stavebníctvom nižšia. Rast tržieb v maloobchode bol výraznejšie ovplyvnený vývojom v prvých dvoch mesiacoch roka, kým v ďalšom období došlo k jeho zmierneniu a v júni dokonca už nedosiahli ani úroveň minulého roka. Podrobnejší pohľad na vývoj štruktúry tržieb v maloobchode za 1. štvrťrok 2001 (údaje za 1. polrok zatiaľ nie sú dostupné) naznačuje vyššiu dynamiku rastu tržieb z predaja motorových vozidiel, čo korešponduje s rýchlejším rastom ich dovozov. Podobne v rámci tržieb veľkoobchodu bol dynamickejší rast vo veľkoobchode s poľnohospodárskymi surovinami, čo pravdepodobne súvisí s vyššími dovozmi týchto komodít v dôsledku minuloročnej nižšej úrody. 

						      index ROMR=100
	Tržby za vlastné výkony a tovar	Tržby 	
	Priemysel
s.c.	Maloobchod
s.c.	Veľkoobchod
b.c.	za stavebnú činnosť
s.c.	
január
február
marec
apríl
máj
jún
január - jún 2001	112,3
108,9
109,5
108,5
105,8
107,7
108,7	113,8
109,4
98,6
103,5
102,2
98,6
103,9	91,0
86,5
92,0
95,5
92,4
94,0
91,9	105,4
110,4
113,2
113,3
107,2
114,2
110,9	

Jedným z faktorov, ktorý v prvom polroku 2001 ovplyvnil výšku záporného salda deficitu obchodnej bilancie, bol aj vplyv cien. To dokumentuje aj pohľad na vývoj podielu čistého exportu na HDP v bežných cenách a porovnanie jeho vývoja s rovnakým podielom v stálych cenách. Z nasledujúceho grafu je zrejmé rozšírenie medzery medzi týmito pomerovými ukazovateľmi v poslednom štvrťroku 2000 a v prvom štvrťroku 2001. 

Ak by sme v prvom polroku 2001 predpokladali rovnakú medziročnú zmenu deflátorov dovozu a vývozu tovarov a služieb ako bola v 1. štvrťroku 2001 a takto meraným cenovým rastom by sme deflovali vývoz a dovoz tovarov za 1. polrok 2001 (aproximácia cien dovozov a vývozov tovarov zmenami deflátorov vývozov a dovozov tovarov a služieb), potom by deficit zahraničného obchodu (tovary) v 1. polroku 2001 v cenách 1. polroku 2000 predstavoval 24,7 mld. Sk (v bežných cenách 42,1 mld. Sk). Cenový vplyv na schodok zahraničného obchodu v 1. polroku 2001 teda dosiahol približne 41%. Takýto postup posudzovania cenového vplyvu je však len aproximatívny a jeho kvalita je priamo závislá na spoľahlivosti deflátorov.

Pohľad do štruktúry zahraničného obchodu SR ako aj analýza sezónneho vývoja signalizujú, že výrazné zlepšenie vývoja zahraničného obchodu nemožno očakávať ani v 2. polroku, s možnou výnimkou vývozu automobilov. Kĺzavý kumulatívny dvanásťmesačný deficit zahraničného obchodu dosiahol za obdobie júl 2000 až jún 2001 deficit 74,3 mld. Sk a deficit bežného účtu 64 mld. Sk. V druhom polroku 2001 nie je možné podľa našich predpokladov očakávať výraznejšie stimuly zahraničného obchodu na rast vývozu. Pri pokračujúcej dynamike dovozov by sa tak priemerné mesačné záporné saldo zahraničného obchodu mohlo pohybovať v rozmedzí 6 - 7,6 mld. Sk. Koncoročný deficit zahraničného obchodu by tak mohol dosiahnuť 78,1 – 87,9 mld. Sk (Konkretizovaný menový program NBS na rok 2001 predpokladá 64,1 mld.  Sk). 

Vzhľadom na pokračujúcu privatizáciu podnikov a bánk vo vlastníctve štátu sa dá predpokladať, že deficit bežného účtu bude aj v roku 2001 z veľkej časti prefinancovaný priamymi zahraničnými investíciami. Výsledky roku 2001 ukazujú, že zo strednodobého hľadiska nie je možné znižovať deficit zahraničného obchodu len administratívnymi opatreniami prípadne opatreniami, ktoré vyvolávajú pokles domáceho dopytu. Trvalé znižovanie deficitu bežného účtu na prijateľnú úroveň si vyžiada zmenu charakteru ponukovej stránky slovenskej ekonomiky. 

Vývoj zahraničného obchodu v roku 2001 poukazuje tiež na niektoré podobnosti s vývojom v roku 1996. Hlavným faktorom ekonomického rastu bol domáci dopyt, pričom domáca ponuka nebola schopná tento rast saturovať objemovo ani štrukturálne. Rast dopytu bol do značnej miery uspokojovaný rýchlo rastúcim dovozom a financovaný zvýšeným prílevom zahraničného kapitálu

Podobnosť je možné vidieť aj z hľadiska štruktúry dovozu, v ktorej dominovali tovary investičného charakteru, medziprodukty určené pre výrobnú spotrebu, ako aj tovary pre konečnú spotrebu. Zvýšenie investičnej aktivity sa prejavilo v raste dovozu strojov a elektronických zariadení, ktorých podiel na celkovom náraste dovozu je porovnateľný s rokom 2001. Obnovenie rastu dovozov v dôsledku zvýšenia domácej spotreby však vypovedá, že rast investičných dovozov, ktorý naplnili strojné zariadenia, čerpadlá, kotle, jadrové reaktory a elektrické stroje na záznam a reprodukciu zvuku a obrazu a pod., nebol v minulých rokoch dostatočný ani v dynamike ani v štruktúre. Rast energeticky, surovinovo a investične náročných odvetví zvyšoval aj v roku 1996 náročnosť na vstupy nad rámec rastu HDP. Okrem dovozu nerastných palív, ktorý bol kombináciou zvyšovania náročnosti produkcie na uvedené suroviny a výrazného rastu cien, bol viditeľný aj nárast dovozu  polotovarov, ktorý sa sústredil do dovozu železa a ocele a dreva a papiera a chemických medziproduktov. Zavedenie opatrení na obnovu vozového parku prinieslo v roku 1996 výrazný rast dovozu osobných automobilov a ovplyvnilo v prevažnej miere rast dovozu pre konečnú spotrebu. Dovozy pre konečnú spotrebu predstavovali až 30% z celkového medziročného nárastu dovozu, pričom zvýšenie dovozu osobných automobilov tvorilo 22,3% z celkového nárastu dovozu. Okrem osobných automobilov  rast dovozov pre osobnú spotrebu ovplyvnil aj zvýšený dovoz liekov. V podstatne menšej miere ako v roku 2001 rástol dovoz nábytku, odevov, obuvi, kníh a  poľnohospodárskych a potravinárskych výrobkov vrátane obilia. Pri porovnaní štruktúry prírastku dovozov v prvom polroku 2001 a prvom polroku 1996 možno však pozitívne hodnotiť relatívne nižší podiel dovozov výrobkov určených na konečnú spotrebu v tomto roku.

Podiel vybraných skupín tovarov na medziročnom náraste dovozu			(%)
	1. polrok 2001	1. polrok 1996	
Stroje a zariadenia	30	28	
Suroviny	15	18	
Výrobky pre výrobnú spotrebu	34	17	
Výrobky pre konečnú spotrebu	16	30	

Zásadný rozdiel v roku 2001 oproti roku 1996 je v štruktúre zdrojov zo zahraničia slúžiacich na financovanie deficitu bežného účtu. Zatiaľ čo v roku 1996 hlavným zdrojom boli dlhodobé finančné úvery, (priame investície pokrývali len 18% deficitu bežného účtu), v roku 2001 by mal byť rastúci schodok bežného účtu pokrytý prebytkom na kapitálovom a finančnom účte v dôsledku plánovaných privatizácií a záujmu zahraničných investorov o akvizície v SR. Pri splnení očakávania, že priame zahraničné investície pokryjú deficit bežného účtu do výšky 70%, je možné predpokladať, že deficit bežného účtu nebude mať negatívny vplyv na ostatné makroekonomické ukazovatele a na úroveň nominálneho výmenného kurzu Vzhľadom na skutočnosť, že charakter ponukovej stránky sa mení len veľmi pomaly, dá sa očakávať, že vysoký deficit obchodnej bilancie bude pretrvávať niekoľko rokov. (Zásadný rozdiel v porovnaní vývoja zahraničného obchodu v roku 1996 a 2001 spočíva v odlišnom režime výmenného kurzu slovenskej koruny.)

Možnosti menovej politiky pri ovplyvňovaní ekonomiky spočívajú na strane dopytu, ktorý môže byť jedným z akcelerujúcich faktorov vyššej dovoznej dynamiky. V kontexte aktuálneho vývoja zahraničného obchodu sme sa teda zamerali aj na analýzu možných dopytových tlakov, najmä spotrebiteľského dopytu, v ekonomike na báze doterajšieho vývoja ako aj očakávaní. 

Zrýchlenie tempa rastu konečnej spotreby domácností v 1. štvrťroku 2001 bolo predovšetkým dôsledkom nižšej úrovne inflácie, a teda mierneho rastu reálnych miezd. Reálna hodnota spotreby (objemové vyjadrenie v stálych cenách) však stále zaostáva za porovnávacou úrovňou z rokov 1998 a 1999.

Doposiaľ realizovaný dopyt (spotreba) nevytváral inflačné impulzy:
-	Spotrebiteľské ceny obchodovateľných tovarov, okrem cien potravín, zaznamenávali od začiatku roka len nízky medziročný rast. Navyše nedošlo ani k parciálnemu zvýšeniu cien spotrebných statkov, ktoré by bolo možné považovať za signál dopytového tlaku na ceny. 
-	Rast výrobných cien domácej produkcie, určenej na konečné použitie (tak pre spotrebu domácnosti, ako aj pre tvorbu hrubého fixného kapitálu), síce mierne prevýšil svoj dlhodobý priemer, ale rovnako ako na spotrebiteľskom trhu, aj tu bol príčinou rýchly rast spracovateľských cien potravín. Výrobné ceny spotrebných tovarov dlhodobej spotreby zostali stabilizované (dopravné, elektrické a optické zariadenia), resp. poklesli hlboko pod úroveň minulého roka (nábytok, zlatnícke a šperkárske výrobky). 
-	Rovnako nedošlo ani k presunom v rámci kúpyschopného dopytu a štruktúra konečnej spotreby domácností zostala aj v 1. štvrťroku 2001 pomerne stabilná. 

Štruktúra konečnej spotreby domácností v % po očistení od cenového vplyvu
(údaje zo stálych cien za skupiny s najväčším podielom) 
	Nákupy potravinárskeho tovaru	Výdavky
na bývanie	Výdavky
na odievanie,
nábytok a bytové
vybavenie	Výdavky
na dopravu	
1.Q 2000	30,9	17,2	11,7	9,5	
1.Q 2001	31,0	16,4	11,6	10,6	

V 1. štvrťroku 2000 najrýchlejšie rástli výdavky na vzdelanie, zdravie a na poštu a telekomunikácie, nižšie ako pred rokom boli výdavky na odievanie a obuv, na nábytok a bytové vybavenie, alkoholické nápoje a tabak. V rovnakom období tohto roka mali najvyššiu dynamiku výdavky na vzdelanie, dopravu a na poštu a telekomunikácie, nižšie ako pred rokom boli výdavky na alkoholické nápoje a tabak a rozličný tovar (kozmetika, šperky).

Obnovený realizovaný dopyt domácností (spotreba) v období nástupu zahraničných obchodných reťazcov mohol spoluvytvárať tlak na zvyšovanie dovozov. Príkladom môže byť dovoz poľnohospodárskych výrobkov, tabaku a nápojov, ktorý v 1. polroku 2001 výrazne prevýšil úroveň 1. polroka minulého roka. Príčinou dynamizácie rastu dovozov týchto tovarov je pravdepodobne zmena štruktúry maloobchodných subjektov. Trend monopolizácie a rozvoja obchodných jednotiek vplýva na zvýšenie dovozu zahraničných výrobkov, často na úkor domácej produkcie. Navyše, hypermarkety dokážu promptne doplniť dovozom dočasne nedostatkový tovar domácej produkcie, pričom k nerovnováham na domácom trhu s poľnohospodárskymi produktmi (mäso, ovocie) dochádza pomerne často. Dovozu nahraditeľných potravín napomáhajú aj skryté formy podpory vývozu v krajinách pôvodu.  

Očakávaný dopyt (budúca spotreba) podľa konjunkturálnych testov: 
 
-	Posledný prieskum subjektívnych spotrebiteľských nálad obyvateľstva Spotrebiteľský barometer (Júl 2001) nenaznačuje zvýšený sklon k spotrebe. Podľa tohto prieskumu u občanov Slovenska stále pretrváva viac spotrebiteľskej nedôvery ako dôvery. Z vývoja súhrnného indexu dôvery za posledné štyri mesiace je možné usudzovať na mierne pozitívnu tendenciu znižovania spotrebiteľskej nedôvery. O dlhodobejšom trende je však veľmi ťažko hovoriť, nakoľko podobný vývoj zaznamenával súhrnný index spotrebiteľskej dôvery aj v rovnakom období predchádzajúceho roka (môže ísť zrejme o sezónny faktor). Vo všeobecnosti obyvateľstvo hodnotí situáciu za posledných 12 mesiacov, ale aj v nasledujúcich mesiacoch, ako nepriaznivú na uskutočňovanie veľkých nákupov. Prevažuje názor, že v súčasnosti nie sú vhodné podmienky na sporenie a podobná situácia by podľa obyvateľov mala pretrvávať aj v najbližších 12 mesiacoch. Celkovo obyvatelia nepredpokladajú výraznejšiu zmenu svojej finančnej situácie v najbližších mesiacoch. Spotrebitelia teda neindikujú nárast tlakov na spotrebiteľské ceny, ale treba pripomenúť sklon obyvateľstva k negatívnemu hodnoteniu vlastnej ekonomickej situácie.
-	Výsledky konjunkturálneho prieskumu vo vnútornom obchode (Júl 2001): Súčasnú ekonomickú situáciu hodnotia respondenti ako stabilizovanú na priaznivej úrovni. Ako dobrú ju označila viac než 1/3 respondentov a ako zlú len 3% (vážené objemom obratu). Najoptimistickejšie sa v hodnotení ekonomickej situácie vyjadrili respondenti predaja potravín, nápojov, tabakových výrobkov a respondenti obchodných domov a obchodných reťazcov. Pokiaľ ide o očakávania ekonomickej situácie na najbližšie 3 mesiace, po 3 mesiacoch pozitívnych očakávaní dochádza k ich zmierneniu. Súhrnný ukazovateľ (indikátor dôvery v maloobchode) však už štvrtý mesiac rastie a oproti predchádzajúcemu hodnoteniu sa zvýšil o ďalší percentuálny bod. Indikátor dôvery v maloobchode sa po dvoch rokoch negatívneho vývoja nachádza od začiatku tohto roka nad svojím dlhodobým priemerom (priemer počítaný od r. 1996). 

Realizované prieskumy medzi spotrebiteľmi a obchodom teda nenaznačujú jednoznačnú tendenciu výraznejšieho rastu spotrebiteľského dopytu. Ak však zoberieme do úvahy, že spotrebitelia majú tendenciu k pesimizmu, potom by mohli odpovede obchodu indikovať zvyšovanie dopytu. Z hľadiska štruktúry respondentov  s pozitívnymi očakávaniami (potraviny, nápoje, tabakové výrobky, obchodné domy a reťazce) však v súčasnosti nie je možné jednoznačne usudzovať na rast dopytu po statkoch dlhodobejšej spotreby s dopadom na výraznejší rast spotrebiteľských dovozov.

Súhrne možno potenciálnu spotrebu obyvateľstva zistiť aj na základe údajov o príjmoch obyvateľstva a doplňujúcich informáciách o spôsobe financovania spotreby. 
Dynamika rastu hrubého disponibilného dôchodku, ktorý zostane domácnostiam po úhrade bežných výdavkov z bežných príjmov, nevybočovala z priemeru posledných 5 štvrťrokov.

Rozdelenie hrubého disponibilného dôchodku							
										
	1.Q.1999	2.Q.1999	3.Q.1999	4.Q.1999	1.Q.2000	2.Q.2000	3.Q.2000	4.Q.2000	1.Q.2001	
sklon k úsporám	12,08	8,62	7,23	19,93	12,23	10,47	8,49	18,74	10,50	
sklon k spotrebe	87,92	91,38	92,77	80,07	87,77	89,53	91,51	81,26	89,50	
 
Sklon k úsporám v 1. štvrťroku 2001 nedosiahol úroveň porovnateľných štvrťrokov predchádzajúcich dvoch rokov. Z poklesu hrubých úspor domácností možno usudzovať, že obyvateľstvo financovalo svoje výdavky sčasti z úspor. Saldo vkladov a vybraných úspor (vklady mínus vybrané úspory) medziročne pokleslo v 1.Q 2001 o 18,2% (Štatistika rodinných účtov). Na druhej strane, rozširovanie systémov spotrebných úverov od predajcu, splátkových predajov a ďalších výhod predaja mohlo a môže podporiť spotrebu obyvateľstva, rovnako ako aj pokračovanie vyplácania dlhopisov FNM. 

Nadväzne na uvedené skutočnosti, najnovšie údaje (jún a 1. polrok 2001) o vývoji tržieb obchodných systémov a o mzdovom vývoji vo vybraných odvetviach, neindikujú väčšie riziká z hľadiska predikcií zahrnutých v Konkretizovanom menovom programe na rok 2001. 

Jedným z indikátorov vývoja domáceho dopytu môže byť aj pohľad na menové agregáty a ich štruktúru. Napríklad rast domáceho dopytu a deficitu zahraničného obchodu v roku 1996 bol sprevádzaný pomerne vysokou dynamikou peňažnej zásoby M2 (v rokoch 1995 – 1996 to bolo v priemere približne 20%).

Priemerná medziročná dynamika peňažnej zásoby M2 dosiahla v prvom polroku 2001 12,8% a v porovnaní s prvým polrokom 2000 bola vyššia približne o 1 percentuálny bod. V porovnaní s priemerom za celý rok 2000 však poklesla o 0,6 percentuálneho bodu. Medziročný rast M2 bol v priebehu druhého štvrťroka 2001 ovplyvňovaný aj neštandardným faktorom – vyplácaním privatizačných dlhopisov FNM, ktorý však bol zakomponovaný do očakávaní menového programu. 

Vývoj peňažného agregátu M2 v doterajšom priebehu roku 2001 je v súlade tak s predpokladmi menového programu a jeho konkretizácie, ako aj s predpokladmi SMP (Staff Monitor Program). Ku koncu prvého polroka bol stav peňažného agregátu M2 v porovnaní s hodnotou predpokladanou SMP nižší o viac ako 15 mld. Sk, čo súviselo so stagnáciou čistých zahraničných aktív (SMP očakával pomerne výrazný rast). Domáce zdroje tvorby peňažnej zásoby boli viac menej v súlade s SMP, mierne pod úrovňou predpokladaných hodnôt. Z hľadiska tvorby peňažnej zásoby by teda nemalo dochádzať k vytváraniu nadmerných dopytových tlakov v ekonomike aj jej vývoj a dynamika sú v súlade s predpokladmi.
 
Charakteristickou črtou vývoja štruktúry menových agregátov pretrvávajúcou od minulého roku bola rastúca dynamika peňazí M1, pri spomaľovaní sa tempa rastu kvázipeňazí. Vyšší rast likvidných zdrojov môže signalizovať rast preferencie spotreby, je však potrebné ho vnímať v kontexte výrazného poklesu tejto zložky peňažnej zásoby v rokoch 1998 a 1999. 

Vývoj štruktúry korunových vkladov v rozhodujúcej miere súvisí s poklesom úrokových mier z korunových vkladov a predovšetkým úrokového diferenciálu medzi termínovanými a netermínovanými korunovými vkladmi. Nasledujúci graf naznačuje pomerne výraznú príčinnú závislosť medzi rastom dynamiky neterminovaných vkladov a poklesom tohto úrokového diferenciálu.

Súčasne s poklesom úrokového diferenciálu dochádza aj k spomaľovaniu medziročného rastu terminovaných vkladov. 

Pri pohľade na vývoj korunových vkladov z hľadiska ich viazanosti je v prvom polroku 2001 zrejmá preferencia obyvateľstva vo vzťahu k netermínovaným vkladom (v porovnaní s rokom 2000 kedy bol ich prírastok relatívne rovnomerne rozložený medzi netermínované a termínované vklady). Prírastok podnikových vkladov sa na druhej strane sústredil predovšetkým do termínovaných vkladov. Táto vývojová tendencia podnikových vkladov však zrejme súvisí so sezónnosťou charakteristickou pre prvý polrok, čo dokumentuje aj pohľad na alokáciu prírastku korunových vkladov v jednotlivých polrokoch roku 2000. 

Preferencia netermínovaných vkladov obyvateľstvom je s najväčšou pravdepodobnosťou ovplyvnená poklesom úrokového diferenciálu medzi netermínovanými a termínovanými vkladmi, rozdielnym správaním obyvateľstva v porovnaní s podnikmi a objemovou štruktúrou vkladov. Alokácia voľných zdrojov podnikov je zrejme riadená efektívnejšie čo vychádza aj zo skutočnosti, že tieto vklady sú zväčša objemovo väčšie (veľkosť jedného vkladu) a termínované vklady tak zostávajú relatívne atraktívne aj pri menšom úrokovom diferenciáli. Pri vkladoch obyvateľstva sa dá predpokladať výrazne nižšia objemová veľkosť jedného vkladu. To znamená, že absolútny úrokový výnos, ktorého sa sporiteľ vzdá tým, že umiestni svoje prostriedky do neterminovaných vkladov nie je príliš veľký. Kým pri úrokových mierach z termínovaných vkladov pohybujúcich sa v rozmedzí 15-20% boli z hľadiska absolútneho úrokového výnosu zaujímavé aj objemovo nižšie vklady, pri úrokovej miere 6-7% strácajú postupne na atraktívnosti. V situácii, keď sú reálne úrokové miery z vkladov mierne negatívne môže prírastok netermínovaných vkladov obyvateľstva do určitej miery signalizovať rast preferencie spotreby. Súčasne však treba brať do úvahy aj skutočnosť, že medziročná dynamika korunových vkladov obyvateľstva spolu (netermínované + termínované) zaznamenala spomalenie.

V priebehu 1. polroka 2001 zaznamenalo pomerne dynamický vývoj aj obeživo. Kým v prvých mesiacoch roka bola jeho dynamika charakterizovaná miernym poklesom, v druhom štvrťroku sa opäť zrýchlila, čo zrejme  súvisí s výplatou dlhopisov FNM (v druhom štvrťroku boli vyplatené dlhopisy v objeme viac ako 4 mld. Sk). Tento faktor samozrejme môže mať výraznejší dopytový efekt, bol však predpokladaný v menovom programe, ako aj jeho konkretizácii a nemal by teda predstavovať žiadny neočakávaný vplyv a odchýlku od predikovaných hodnôt. 

Celkovo možno konštatovať, že doterajší vývoj reálnej ekonomiky (spomaľovanie dynamiky tržieb v maloobchode, pokles vo veľkoobchode), cien (nevýrazný vplyv dopytových tlakov na ceny) a menových agregátov (relatívne priaznivá dynamika  M2, spomaľujúci sa rast vkladov obyvateľstva) jednoznačne nenaznačuje akceleráciu spotrebiteľského dopytu s následným nepriaznivým dopadom na rast dovozov. Existujú však indície, ktoré by mohli poukazovať na možnosť takéhoto vývoja – očakávania maloobchodu, preferencia likvidných zdrojov obyvateľstva. Očakávania obchodu však nemusia byť najspoľahlivejším indikátorom vývoja spotrebiteľského dopytu, nakoľko v posledných mesiacoch nie sú potvrdené skutočným vývojom. Rovnako preferencia likvidných neterminovaných vkladov ešte nevypovedá o ich použití na spotrebu a dovoz (aj vzhľadom na celkovo nižšiu dynamiku vkladov obyvateľstva).

Pohľad na vývoj menových agregátov, ako aj reálnej ekonomiky a cenového vývoja teda nenaznačuje možnosť riešenia problému zahranično-obchodného schodku prostredníctvom nástrojov menovej politiky. Pokles vývoznej dynamiky je v rozhodujúcej miere ovplyvňovaný externým prostredím, čo je z hľadiska menovo-politických rozhodnutí exogénna premenná. Pohľad na vývoj dovozov a ich štruktúru na druhej strane naznačuje ich súvislosť s prílevom priamych zahraničných investícií a následne s domácim investičným dopytom, teda faktormi ktoré by v budúcnosti mohli mať priaznivý vplyv na produkčné možnosti našej ekonomiky.