TABUĽKA ZHODY
návrhu zákona 
s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie
	
SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2003/88/ES zo 4. novembra 2003
o niektorých aspektoch organizácie pracovného času 

	•	zákon č. 315/2001 Z. z. o Hasičskom a záchrannom zbore v znení neskorších predpisov   
       (dátum nadobudnutia účinnosti: 1. apríla 2002) 
•	návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 315/2001 Z. z. o Hasičskom a záchrannom zbore v znení neskorších predpisov a o doplnení  zákona č. 338/2000 Z. z. o vnútrozemskej plavbe a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 580/2003 Z. z.	
1	2	3	4	5	6	7	8	9	

Č 1

O 1

O2
P a)

P b)

O 3

O 4

	KAPITOLA 1
ROZSAH POSOBNOSTI  A DEFINÍCIE
Článok 1
Účel a rozsah pôsobnosti

1. Táto smernica ustanovuje minimálne požiadavky na bezpečnosť a ochranu zdravia pre organizáciu pracovného času.

2. Táto smernica sa vzťahuje na:
a) minimálne doby denného odpočinku, týždenného odpočinku a ročnej dovolenky, prestávky v práci a na maximálny týždenný
pracovný čas a

b) určité aspekty nočnej práce, práce na zmeny a rozvrhnutie práce.

3. Táto smernica sa vzťahuje na všetky odvetvia činností, verejné a súkromné, v zmysle článku 2 smernice 89/391/EHS bez toho, aby boli dotknuté články 14, 17, 18 a 19 tejto smernice.
Táto smernica sa nevzťahuje na námorníkov definovaných v smernici 1999/63/ES bez toho, aby bol dotknutý článok 2
ods. 8 tejto smernice.

4. Ustanovenia smernice 89/391/EHS sa úplne uplatňujú na záležitosti uvedené v odseku 2, bez toho, aby boli dotknuté prísnejšie a/alebo osobitné ustanovenia tejto smernice.

N

n.a.

	

 

			MPSVaR SR	
Predmetná smernica bola transponovaná zákonom č. 311/2001 Z.z. Zákonník práce v znení neskorších predpisov a 
zákonom č. 330/1996 Z.z. v znení neskorších predpisov

V zmysle  čl. 17 ods. 3 danej smernice  je umožnená odchýlka pre protipožiarne služby

Č 2

O1

O 2

O 3

O 4
P a)

P b)

O 5

O 6

O 7

O 8

O 9

	Článok 2
Definície
Na účely tejto smernice platia tieto definície:

1. „pracovný čas“ je akýkoľvek čas, počas ktorého pracovník pracuje podľa pokynov zamestnávateľa a vykonáva svoju činnosť alebo povinnosti v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a/alebo praxou;

2. „čas odpočinku“ je akýkoľvek čas, ktorý nie je pracovným časom;

3. „nočný čas“ je akýkoľvek čas, ale nie kratší ako sedem hodín, definovaný vnútroštátnymi právnymi predpismi, ktorý v každom prípade musí zahŕňať dobu medzi polnocou a 5. hodinou rannou;

4. „pracovník v noci“ je:
a) na jednej strane akýkoľvek pracovník, ktorý v priebehu nočného času pracuje najmenej tri hodiny svojho normálneho pracovného času a

b) na druhej strane akýkoľvek pracovník, ktorý pravdepodobne odpracuje v nočnom čase podiel zo svojho ročného pracovného času podľa definície, ktorú si príslušný členský štát zvolí:
i) svojimi vnútroštátnymi právnymi predpismi po konzultácii so sociálnymi partnermi alebo
ii) kolektívnymi zmluvami alebo dohodami uzavretými medzi sociálnymi partnermi na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni;

5. „práca na zmeny“ je akákoľvek metóda organizácie pracovného času na zmeny, pri ktorej pracovníci jeden druhého striedajú na rovnakých pracoviskách podľa určitého rozvrhnutia, vrátane rotujúceho rozvrhnutia, pričom pracovný čas môže byť nepretržitý, alebo prerušovaný a pre pracovníkov má dôsledok, že v priebehu určitej doby dní alebo týždňov pracujú v rôznom čase;

6. „pracovník na zmeny“ je akýkoľvek pracovník, ktorého pracovný režim je súčasťou práce na zmeny;

7. „mobilný pracovník“ je akýkoľvek pracovník zamestnaný v podniku ako člen cestujúceho alebo lietajúceho personálu, ktorý poskytuje prepravné služby pre cestujúcich alebo tovar po ceste, letecky alebo po vnútrozemských vodných cestách;

8. „práca na otvorenom mori“ je práca vykonávaná najmä v zariadeniach na otvorenom mori alebo z takýchto zariadení (vrátane vrtných súprav) priamo alebo nepriamo súvisiacich s prieskumom, ťažbou alebo využívaním nerastných zdrojov vrátane uhľovodíkov a potápanie sa v súvislosti s týmito činnosťami vykonávanými či už vykonávaných zo zariadení na otvorenom mori alebo z plavidla; 

9. „primeraný odpočinok“ znamená, že pracovníci majú pravidelný čas odpočinku, trvanie ktorého je vyjadrené v jednotkách času a ktorý je dostatočne dlhý a nepretržitý, aby sa zabezpečilo, že v dôsledku vyčerpania alebo iného nepravidelného rozvrhnutia práce nespôsobia úraz ani sebe ani spolupracovníkom alebo iným osobám a že si ani krátkodobo ani dlhodobo nepoškodia zdravie.

N

N

N

N

O

O

N

N

N

N

N

	
zákon č. 311/2001 Z.z. 

zákon č. 315/2001 Z.z.

novela zákona č. 315/2001 Z.z.

zákon č. 315/2001 Z.z.

novela zákona č. 315/2001 Z.z.

novela zákona č. 315/2001 Z.z.

	
§ 85 až 117

§ 85
O 1

O 2

§ 86
O 1

O 2

O 3

O 4

§ 87
O 1

O 2

O 3

O 4

§ 88

O 1

O 2

§ 89
O 1

O 2

O 3

§ 90
O 1

O 2

§ 91
O 1

O 2

O 3

§ 92

O 1

O 2

O 3

O 4

§ 93
O 2	
Pracovný čas a doba na odpočinok

Týždenný služobný čas
(1) Služobný  čas   príslušníka  je  časový   úsek,  v ktorom príslušník  vykonáva štátnu  službu a  je k  dispozícii služobnému úradu.

(2) Služobný čas  príslušníka je 40  hodín týždenne. Skrátenie týždenného služobného   času  príslušníka možno  dohodnúť v kolektívnej zmluve.

Nerovnomerné rozvrhnutie služobného času
(1) Služobný  čas príslušníkov  môže byť    rozvrhnutý nerovnomerne. Nerovnomerne rozvrhnutý služobný čas príslušníkov je rozvrhnutý na obdobie celého kalendárneho roka.

(2) Pri nerovnomernom  rozvrhnutí nesmie byť  dĺžka služobného času v jednotlivých služobných dňoch  vyššia ako 18 hodín. Celková dĺžka   vykonávania   štátnej   služby   a   na  ňu  bezprostredne nadväzujúcej  určenej služobnej  pohotovosti v  mieste vykonávania štátnej služby je najviac 24 hodín v služobnom dni.

(3) Za služobný deň  podľa odseku 2 sa považuje  deň, v ktorom príslušník podľa rozvrhu služobného času vykonáva štátnu službu.

(4) Vykonávanie služobných činností príslušníkov s nerovnomerne rozvrhnutým služobným časom sa rozvrhuje spravidla na obdobie  jedného mesiaca. S plánovaným rozvrhom služobného času musí byť príslušník oboznámený najneskôr tri dni pred začiatkom kalendárneho mesiaca. Vo výnimočných prípadoch  môže  nadriadený  určiť nástup na vykonávanie služby aj v čase kratšom ako tri dni pred plánovaným nástupom na vykonávanie štátnej služby.

Prestávky v štátnej službe
(1) Služobný  úrad  je  povinný  najneskôr  po každých štyroch hodinách  nepretržitej  štátnej   služby poskytnúť príslušníkovi vykonávajúcemu  štátnu službu  v rovnomerne  rozvrhnutom služobnom čase  prestávku na  jedenie a  oddych v  trvaní 30 minút. Začiatok a koniec tejto prestávky určí služobný úrad.

(2) Služobný  úrad  je  povinný  najneskôr  po každých štyroch hodinách  nepretržitej  štátnej   služby poskytnúť príslušníkovi vykonávajúcemu štátnu službu s nerovnomerne rozvrhnutým služobným časom prestávku na jedenie a oddych v trvaní 30 minút.

(3) Ak  ide o  štátnu službu,  ktorej vykonávanie  nemôže byť prerušené,  musí sa  príslušníkovi aj  bez prerušenia  vykonávania štátnej služby zabezpečiť primeraný čas na jedenie a oddych.

(4) Prestávky na  jedenie  a  oddych   sa  započítavajú  do služobného času.

Nepretržitý odpočinok medzi dvoma služobnými dňami
(1) Služobný úrad je povinný rozvrhnúť   služobný čas tak, aby  príslušník mal medzi  koncom služobného dňa  a začiatkom nasledujúceho služobného dňa nepretržitý  odpočinok aspoň 12 hodín a raz za týždeň nepretržitý odpočinok v trvaní aspoň 32 hodín.

(2) Príslušníkovi, ktorý  sa vrátil zo služobnej  cesty po 24. hodine,  sa poskytne  nevyhnutný odpočinok  od skončenia služobnej cesty do  nástupu vykonávania služby  na čas osem  hodín. Ak tento odpočinok  spadá  do  určeného  základného  služobného času služby
príslušníka, považuje  sa za čas zameškaný  pre prekážky na strane
služobného úradu.

Dĺžka nepretržitého odpočinku v týždni
(1) Služobný úrad je povinný rozvrhnúť služobný  čas tak, aby všetci príslušníci  mali raz týždenne dva  po sebe nasledujúce dni nepretržitého odpočinku,  ktoré musia pripadať na  piatok a sobotu alebo sobotu a nedeľu, alebo na nedeľu a pondelok.

(2) Ak vykonávanie  štátnej služby  neumožňuje   rozvrhnúť služobný čas podľa odseku 1, poskytnú sa dva  po sebe nasledujúce dni  nepretržitého  odpočinku  v  týždni  výnimočne  v iných dňoch týždňa.

(3) Ak  z  naliehavých  služobných  dôvodov  nemožno rozvrhnúť  služobný  čas  podľa  odsekov  1  a  2,  môže  služobný úrad určiť nepretržitý  odpočinok  v  týždni  odchylne  tak,  že  nepretržitý odpočinok sa  príslušníkovi poskytne najmenej jeden  deň v týždni, pokiaľ  možno  tak,  aby  pripadol  na  nedeľu,  a zvyšok poskytne súhrnne raz za dva týždne.

Dni služobného pokoja
(1) Ak  to   vyžaduje  dôležitý  záujem   štátnej  služby,  je príslušník  povinný vykonávať  štátnu službu  nad určený  služobný  čas, v  deň nepretržitého  odpočinku v  týždni alebo  vo sviatok.

(2) Príslušníkovi,  ktorý nevykonával  štátnu službu,  pretože sviatok pripadol na jeho obvyklý  služobný deň, patrí za tento deň služobný plat.

Štátna služba nadčas
(1) Štátnou  službou nadčas  je štátna  služba vykonávaná  nad rámec určeného služobného  času. Štátnou službou nadčas je aj  služba, ktorú príslušník vykonáva počas určenej  služobnej pohotovosti podľa § 92 ods. 2.

(2) Štátna služba nadčas sa môže  príslušníkovi prikázať len výnimočne  v naliehavom  záujme štátnej   služby, a  to aj  na dni služobného  pokoja. Nepretržitý  odpočinok medzi  dvoma služobnými dňami sa nesmie pritom skrátiť na menej ako osem hodín.

 (3) V  kalendárnom  roku  možno  príslušníkovi prikázať štátnu službu nadčas v rozsahu najviac 300 hodín.

Služobná pohotovosť v štátnej službe príslušníkov
(1) Ak služobný úrad v  odôvodnených prípadoch na zabezpečenie nevyhnutných úloh  nariadi príslušníkovi alebo  sa s ním  dohodne, aby sa  mimo rámca rozvrhu  služobného času a nad určený služobný čas vyplývajúci z  vopred určeného rozvrhnutia služobného času zdržiaval po určený čas na určitom mieste a bol pripravený na to, že bude povolaný na vykonávanie štátnej služby, ide o služobnú pohotovosť v štátnej službe. Služobnú pohotovosť v štátnej službe nemožno príslušníkovi nariadiť alebo s ním dohodnúť počas dovolenky.

(2) Služobný   úrad  môže   príslušníkovi  nariadiť služobnú pohotovosť mimo  služobného  času  vykonávania  štátnej  služby,
trvalého pobytu alebo prechodného  pobytu alebo na inom dohodnutom mieste.

(3) Pri nariadenej služobnej  pohotovosti v mieste vykonávania štátnej  služby alebo  na inom  určenom mieste  musí byť vymedzený priestor na odpočinok.

(4) Odvolanie proti personálnemu rozkazu o zaradení do plánu vyrozumenia a zvozu alebo o vyradení z plánu vyrozumenia a zvozu nemá odkladný účinok.

(2) Príslušník, ktorý má rozvrhnutý služobný čas podľa § 86, má nárok aj na dodatkovú dovolenku v dĺžke jedného týždňa. Ak príslušník mal takto rozvrhnutý služobný čas len časť roka, patrí mu pomerná časť dodatkovej dovolenky. Pomerná časť dodatkovej dovolenky je jedna dvanástina dodatkovej dovolenky za každých 22 dní, počas ktorých mal príslušník takto rozvrhnutý služobný čas.	
Ú		

Č 3

	KAPITOLA 2
MINIMÁLNE DOBY ODPOČINKU – INÉ ASPEKTY ORGANIZÁCIE
PRACOVNÉHO ČASU
Článok 3
Denný odpočinok

Členské štáty prijmú opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie toho, aby každý pracovník mal nárok na minimálny denný odpočinok trvajúci 11 po sebe nasledujúcich hodín v priebehu 24 hodín.

N	

zákon č. 311/2001 Z.z.

zákon č. 315/2001
Z.z.

§ 87 
O 4

O 5

§ 92
O 1

O 2

§ 86
O 2

§ 88

O 1

O 2

	
    
Nerovnomerne rozvrhnutie pracovného času
(4) Pracovný čas v priebehu 24 hodín nesmie presiahnuť 12 hodín.

(5) Pracovný čas zamestnanca hasičskej jednotky v priebehu 24 hodín nesmie presiahnuť 18 hodín.                           

Nepretržitý denný odpočinok
(1) Zamestnávateľ je  povinný rozvrhnúť pracovný  čas tak, aby zamestnanec  mal  medzi  koncom  jednej  a  začiatkom druhej zmeny minimálny  odpočinok  v  trvaní  12  po  sebe  nasledujúcich hodín v priebehu  24  hodín  a  mladistvý  zamestnanec  aspoň  14  hodín v priebehu 24 hodín.

(2) Tento   odpočinok   možno   skrátiť   až   na  osem  hodín zamestnancovi staršiemu  ako 18 rokov  v nepretržitých prevádzkach a pri turnusovej  práci, pri naliehavých  opravárskych prácach, ak ide o  odvrátenie nebezpečenstva ohrozujúceho život alebo zdravie zamestnancov, a pri mimoriadnych udalostiach.  V iných prípadoch môže  zamestnávateľ  tento  odpočinok  skrátiť  iba  po  dohode so zamestnancom.

(2) Pri nerovnomernom rozvrhnutí nesmie byť dĺžka služobného času v jednotlivých služobných dňoch vyššia ako 18 hodín. Celková dĺžka vykonávania štátnej služby a na ňu bezprostredne nadväzujúcej určenej služobnej pohotovosti v mieste vykonávania štátnej služby je najviac 24 hodín v služobnom dni.

Nepretržitý odpočinok medzi dvoma služobnými dňami
(1) Služobný úrad je povinný rozvrhnúť   služobný čas tak, aby  príslušník mal medzi  koncom služobného dňa a začiatkom nasledujúceho služobného dňa nepretržitý  odpočinok aspoň 12 hodín a raz za týždeň nepretržitý odpočinok v trvaní aspoň 32 hodín.

(2) Príslušníkovi, ktorý  sa vrátil zo služobnej  cesty po 24. hodine,  sa poskytne  nevyhnutný odpočinok  od skončenia služobnej cesty do  nástupu vykonávania služby  na čas osem  hodín. Ak tento odpočinok  spadá  do  určeného  základného  služobného času služby
príslušníka, považuje  sa za čas zameškaný  pre prekážky na strane služobného úradu.

Ú		

Výnimky umožňuje čl. 17 danej smernice	
Č 4	Článok 4
Prestávky v práci

Členské štáty prijmú opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie toho, aby v prípadoch, kde je pracovný deň dlhší ako šesť hodín, mal každý pracovník nárok na prestávku na odpočinok, ktorej podrobnosti vrátane dĺžky a podmienok na ich priznanie budú stanovené kolektívnymi zmluvami alebo dohodami uzatvorenými medzi sociálnymi partnermi alebo, ak takéto dohody nie sú, vnútroštátnymi právnymi predpismi.
	
N
	
zákon č. 311/2001
Z.z.

zákon č. 315/2001 Z.z.

	
§ 91
O 1

§  87
O1

O 2

O 3

O 4

Prestávky v práci
(1) Zamestnávateľ je povinný poskytnúť zamestnancovi, ktorého pracovná zmena  je dlhšia ako  šesť hodín, prestávku  na odpočinok
a jedenie  v trvaní  30 minút. Mladistvému zamestnancovi, ktorého pracovná zmena je dlhšia ako  štyri a 1/2 hodiny, je zamestnávateľ povinný  poskytnúť prestávku  na odpočinok  a jedenie  v trvaní 30 minút.  Ak  ide  o  práce,  ktoré  sa  nemôžu  prerušiť,  musí  sa zamestnancovi aj  bez prerušenia prevádzky  alebo práce zabezpečiť primeraný čas na odpočinok a jedenie.

Prestávky v štátnej službe
(1) Služobný  úrad  je  povinný  najneskôr  po každých štyroch hodinách  nepretržitej  štátnej   služby poskytnúť príslušníkovi vykonávajúcemu  štátnu službu  v rovnomerne  rozvrhnutom služobnom čase  prestávku na  jedenie a  oddych v  trvaní 30 minút. Začiatok a koniec tejto prestávky určí služobný úrad.

(2) Služobný  úrad  je  povinný  najneskôr  po každých štyroch hodinách  nepretržitej  štátnej   služby poskytnúť príslušníkovi vykonávajúcemu štátnu službu  s nerovnomerne rozvrhnutým služobným časom prestávku na jedenie a oddych v trvaní 30 minút.

(3) Ak  ide o štátnu  službu,  ktorej vykonávanie  nemôže byť prerušené,  musí sa  príslušníkovi aj  bez prerušenia  vykonávania štátnej služby zabezpečiť primeraný čas na jedenie a oddych.

(4) Prestávky   na  jedenie   a  oddych   sa  započítavajú  do služobného času.
	
Ú			
Č 5	Článok 5
Týždenný čas odpočinku

Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia na zabezpečenie toho, aby za každé obdobie siedmich dní mal pracovník nárok na minimálny neprerušovaný odpočinok v trvaní aspoň 24 hodín plus jedenásťhodinový denný odpočinok uvedený v článku 3.

V prípade, že je to zdôvodnené objektívnymi, technickými alebo organizačnými podmienkami, môže sa uplatňovať minimálny čas odpočinku 24 hodín.
	N

D

	
zákon č. 311/2001 Z.z.

zákon č. 315/2001 Z.z.

zákon č. 311/2001 Z.z.	
§ 93
O 1

§ 89
O 1

O 2

O 3

§ 90
O 1

O 2

§ 93
O 1

O 2

O 3

	
Nepretržitý odpočinok v týždni
(1) Zamestnávateľ je  povinný rozvrhnúť pracovný  čas tak, aby zamestnanec  mal  raz  za  týždeň  dva  po  sebe  nasledujúce  dni nepretržitého odpočinku,  ktoré musia pripadať na  sobotu a nedeľu alebo na nedeľu a pondelok.

Dĺžka nepretržitého odpočinku v týždni
(1) Služobný úrad  je povinný rozvrhnúť služobný  čas tak, aby všetci príslušníci  mali raz týždenne dva  po sebe nasledujúce dni nepretržitého odpočinku,  ktoré musia pripadať na  piatok a sobotu alebo sobotu a nedeľu, alebo na nedeľu a pondelok.

(2) Ak vykonávanie štátnej služby  neumožňuje   rozvrhnúť služobný čas podľa  odseku 1, poskytnú sa dva  po sebe nasledujúce dni  nepretržitého  odpočinku  v  týždni  výnimočne  v iných dňoch týždňa.

(3) Ak  z  naliehavých  služobných  dôvodov  nemožno rozvrhnúť služobný  čas  podľa  odsekov  1  a  2,  môže  služobný úrad určiť nepretržitý  odpočinok  v  týždni  odchylne  tak,  že  nepretržitý odpočinok sa  príslušníkovi poskytne najmenej jeden  deň v týždni, pokiaľ  možno  tak,  aby  pripadol  na  nedeľu,  a zvyšok poskytne súhrnne raz za dva týždne.

Dni služobného pokoja
(1) Ak  to   vyžaduje  dôležitý  záujem   štátnej  služby,  je príslušník  povinný vykonávať  štátnu službu  nad určený  služobný  čas, v  deň nepretržitého  odpočinku v  týždni alebo  vo sviatok.

(2) Príslušníkovi,  ktorý nevykonával  štátnu službu,  pretože sviatok pripadol na jeho obvyklý  služobný deň, patrí za tento deň služobný plat.

Nepretržitý odpočinok v týždni
(1) Zamestnávateľ je povinný rozvrhnúť pracovný  čas tak, aby zamestnanec mal raz za  týždeň dva po sebe nasledujúce dni nepretržitého odpočinku,  ktoré musia pripadať na  sobotu a nedeľu alebo na nedeľu a pondelok.

(2) Ak povaha práce a podmienky prevádzky neumožňujú rozvrhnúť pracovný čas podľa  odseku 1, poskytnú sa dva po sebe nasledujúce dni nepretržitého odpočinku v týždni v iných dňoch týždňa.

(3) Ak z prevádzkových dôvodov  nemožno rozvrhnúť pracovný čas podľa  odsekov  1  a  2,  môže  zamestnávateľ  po  prerokovaní so zástupcami  zamestnancov alebo  po dohode  so zamestnancom starším ako 18 rokov  rozvrhnúť pracovný čas tak, aby  zamestnanec mal raz za týždeň najmenej 24 hodín  nepretržitého odpočinku, ktorý by mal pripadnúť na nedeľu.

	Ú		

Výnimku umožňuje čl. 17 ods. 2 a 3	
Č 6

P a)

P b)	Článok 6
Maximálny týždenný pracovný čas

Členské štáty prijmú opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie toho, že v súlade s potrebou chrániť bezpečnosť a zdravie pracovníkov:

a) týždenný pracovný čas bude obmedzený zákonmi, inými právnymi predpismi alebo správnymi opatreniami alebo kolektívnymi zmluvami alebo dohodami medzi sociálnymi partnermi;
b) priemerný pracovný čas pre každé obdobie siedmich dní vrátane nadčasov neprekročí 48 hodín.
	N	
zákon č. 311/2001

zákon č. 315/2001 Z.z.

novela zákona č. 315/2001 Z.z.

	
§ 85
O 4

O 5

§ 97 
O 6

O 7

§ 85
O 1

O 2

§ 86
O1

O 2

O 3

O 4

§ 90
O 1

O 2

§ 92

O 2

O3 

§ 122

§ 192

Pracovný čas
(4) Pracovný čas  v priebehu 24  hodín nesmie presiahnuť osem hodín, ak tento zákon neustanovuje inak.

(5) Pracovný  čas zamestnanca  je najviac  40 hodín týždenne. Zamestnanec, ktorý má pracovný čas rozvrhnutý  tak, že pravidelne vykonáva prácu striedavo v  oboch zmenách v dvojzmennej prevádzke, má pracovný  čas najviac 38 a 3/4 hodiny týždenne a vo  všetkých
zmenách v trojzmennej prevádzke  alebo v nepretržitej prevádzke má pracovný čas najviac 37 a 1/2 hodiny týždenne.

Práca nadčas
(6) Práca nadčas nesmie presiahnuť v  priemere  osem hodín týždenne v období najviac štyroch mesiacov po sebe nasledujúcich, ak sa zamestnávateľ so zástupcami zamestnancov nedohodne na dlhšom období, najviac však 12 mesiacov po sebe nasledujúcich.

(7) V kalendárnom roku možno nariadiť zamestnancovi prácu nadčas v rozsahu najviac 150 hodín.

Týždenný služobný čas
(1) Služobný čas  príslušníka  je  časový   úsek, v ktorom príslušník  vykonáva štátnu  službu a  je k  dispozícii služobnému úradu.

(2) Služobný čas príslušníka je 40 hodín týždenne. Skrátenie týždenného   služobného   času  príslušníka možno dohodnúť v kolektívnej zmluve.
           
Nerovnomerné rozvrhnutie služobného času
(1) Služobný čas príslušníkov môže byť rozvrhnutý nerovnomerne. Nerovnomerne rozvrhnutý služobný čas príslušníkov je rozvrhnutý na obdobie celého kalendárneho roka.

(2) Pri nerovnomernom  rozvrhnutí nesmie byť  dĺžka služobného času v jednotlivých služobných dňoch  vyššia ako 18 hodín. Celková dĺžka   vykonávania   štátnej   služby   a   na  ňu  bezprostredne nadväzujúcej  určenej služobnej  pohotovosti v  mieste vykonávania štátnej služby je najviac 24 hodín v služobnom dni.

(3) Za služobný deň podľa odseku 2 sa považuje deň, v ktorom príslušník podľa rozvrhu služobného času vykonáva štátnu službu.

(4) Vykonávanie služobných činností príslušníkov s nerovnomerne rozvrhnutým služobným časom sa rozvrhuje spravidla na obdobie  jedného mesiaca. S plánovaným rozvrhom služobného času musí byť príslušník oboznámený najneskôr tri dni pred začiatkom kalendárneho mesiaca. Vo výnimočných prípadoch  môže  nadriadený  určiť nástup na vykonávanie služby aj v čase kratšom ako tri dni pred plánovaným nástupom na vykonávanie štátnej služby.

Dni služobného pokoja
(1) Ak  to   vyžaduje  dôležitý  záujem   štátnej  služby,  je príslušník  povinný vykonávať  štátnu službu  nad určený služobný  čas, v  deň nepretržitého  odpočinku v  týždni alebo  vo
sviatok. 

(2) Príslušníkovi,  ktorý nevykonával  štátnu službu,  pretože sviatok pripadol na jeho obvyklý  služobný deň, patrí za tento deň služobný plat.

Služobná pohotovosť v štátnej službe príslušníkov
(2) Služobný úrad môže príslušníkovi nariadiť služobnú pohotovosť mimo služobného času vykonávania štátnej služby, trvalého pobytu alebo prechodného pobytu alebo na inom dohodnutom mieste.

(3) Pri nariadenej služobnej pohotovosti v mieste vykonávania štátnej služby alebo na inom určenom mieste musí byť vymedzený priestor na odpočinok.

Náhrada za služobnú pohotovosť a náhrada za pohotovosť

Kolektívne zmluvy
Na zabezpečenie oprávnených záujmov a potrieb príslušníkov, na zlepšenie  podmienok vykonávania  služby, zdravotných,  sociálnych a kultúrnych  podmienok  vrátane  podmienok  na využívanie voľného času  uzatvárajú príslušné  odborové orgány  a príslušné  služobné úrady kolektívne zmluvy.

Výnimku umožňuje čl. 17 ods. 2 a 4

	
Č 7

O 1

O 2	Článok 7
Ročná dovolenka

1. Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia zabezpečujúce, že každý pracovník bude mať nárok na platenú ročnú dovolenku v trvaní najmenej štyroch týždňov v súlade s podmienkami pre vznik nároku a pre poskytnutia takej dovolenky, ustanovenými vnútroštátnymi právnymi predpismi a/alebo praxou. 

2. Namiesto minimálnej doby ročnej platenej dovolenky nemôže byť vyplatená peňažná náhrada, s výnimkou prípadov skončenia pracovného pomeru.
	N	
zákon č. 311/2001 Z.z.

zákon č. 315/2001 Z.z.

novela zákona č. 315/2001 Z.z.

novela zákona č. 315/2001 Z.z.
	
§ 100

P a)

P b)
P c)

§ 103
O 1

§ 104

§ 116
O 1

O 2

O 3

§ 93
O 1

O 2

O 3

O 4

§ 94

§ 97
O 2
	
Dovolenka
Zamestnancovi vzniká za podmienok ustanovených  týmto zákonom nárok na
 a) dovolenku za kalendárny rok alebo jej pomernú časť,
 b) dovolenku za odpracované dni,
 c) dodatkovú dovolenku.

(1) Základná výmera dovolenky je najmenej štyri týždne.

Ak dovolenku čerpá zamestnanec s nerovnomerne rozvrhnutým pracovným časom na jednotlivé týždne alebo na obdobie celého kalendárneho roka (§ 87), patrí mu toľko pracovných dní dovolenky, koľko ich na jeho dovolenku pripadá v celoročnom priemere.

(1) Zamestnancovi patrí za vyčerpanú dovolenku náhrada mzdy v sume jeho priemerného zárobku.

(2) Náhradu mzdy za  nevyčerpanú dovolenku možno zamestnancovi poskytnúť  len  vtedy,  ak  nemohol  vyčerpať  dovolenku  z dôvodu skončenia pracovného pomeru.

(3) Za dovolenku alebo jej časť, ktorú zamestnanec nemohol vyčerpať, patrí zamestnancovi náhrada mzdy v sume jeho priemerného zárobku.

Dovolenka
(1) Základná  výmera dovolenky  príslušníka je  najmenej štyri týždne v  kalendárnom roku. Dovolenka  vo výmere najmenej  piatich týždňov  patrí  príslušníkovi,  ktorý  do  konca kalendárneho roka dovŕši aspoň  15 rokov služobného pomeru  alebo pracovného pomeru.
Základnú výmeru dovolenky možno predĺžiť v kolektívnej zmluve.

(2) Príslušník, ktorý má rozvrhnutý služobný čas podľa § 86, má nárok aj na dodatkovú dovolenku v dĺžke jedného týždňa. Ak príslušník mal takto rozvrhnutý služobný čas len časť roka, patrí mu pomerná časť dodatkovej dovolenky. Pomerná časť dodatkovej dovolenky je jedna dvanástina dodatkovej dovolenky za každých 22 dní, počas ktorých mal príslušník takto rozvrhnutý služobný čas.

(3) Za  dodatkovú  dovolenku  nemožno  poskytnúť náhradu podľa § 94; táto dovolenka sa musí vždy prednostne vyčerpať.

(4) Ak dovolenku čerpá príslušník s  nerovnomerne rozvrhnutým služobným časom, patrí mu toľko dní dovolenky, koľko ich na jeho dovolenku pripadá v celoročnom priemere. 

Príslušníkovi patrí za čas dovolenky služobný plat.

Na účely dovolenky sa neposudzuje ako vykonávanie štátnej služby čas rodičovskej dovolenky s výnimkou rodičovskej dovolenky príslušníka, ak sa stará o narodené dieťa do uplynutia 20 týždňov od jeho narodenia, poskytnuté náhradné voľno a čas dočasnej neschopnosti na vykonávanie štátnej služby pre chorobu alebo úraz okrem dočasnej neschopnosti vzniknutej v dôsledku služobného úrazu alebo choroby z povolania, za ktoré zodpovedá služobný úrad.
	Ú			

Č 8

P a)

P b)	KAPITOLA 3
NOČNÁ PRÁCA – PRÁCA NA ZMENY – ROZVRHNUTIE PRÁCE

Článok 8
Dĺžka nočnej práce

Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia zabezpečujúce, že:
a) normálny pracovný čas pre pracovníkov v noci nepresiahne v priemere osem hodín v každom období 24 hodín;
b) pracovníci v noci, ktorých práca je spojená s osobitnými rizikami alebo ťažkou fyzickou alebo duševnou námahou, nepracujú viac ako osem hodín v ktorejkoľvek dobe 24 hodín, počas ktorej vykonávajú nočnú prácu.
Na účely bodu b), práca spojená s osobitnými rizikami alebo ťažkou fyzickou alebo duševnou námahou je definovaná  vnútroštátnymi právnymi predpismi a/alebo praxou alebo kolektívnymi zmluvami alebo dohodami uzavretými medzi sociálnymi partnermi, pričom sa vezmú do úvahy osobitné účinky a riziká nočnej práce.
	
N	
zákon č. 311/2001
Z.z. 

zákon č. 315/2001 Z.z. 

novela zákona č. 315/2001 Z.z.

	

§ 98
O 8

O 9

§ 87 
O 4

O 5

§ 86
O 1

O 2

O 3

O 4

Nočná práca
(8) Zamestnávateľ je povinný u  zamestnanca pracujúceho v noci rozvrhnúť  ustanovený  týždenný  pracovný  čas  tak, aby priemerná dĺžka  pracovnej  zmeny  neprekročila  osem  hodín  v dobe najviac štyroch  kalendárnych mesiacov  po sebe  nasledujúcich, pričom pri výpočte priemernej  dĺžky pracovnej zmeny  zamestnanca pracujúceho v noci sa vychádza z päťdenného pracovného týždňa.

(9) Pracovný čas u zamestnanca vykonávajúceho  ťažkú telesnú prácu alebo ťažkú duševnú prácu,  alebo prácu, pri ktorej by mohlo dôjsť  k ohrozeniu  života alebo  zdravia, nesmie  presiahnuť osem hodín v  priebehu 24 hodín. Zamestnávateľ po dohode so zástupcami zamestnancov v súlade s  právnymi   predpismi na  zaistenie bezpečnosti  a ochrany zdravia pri práci vymedzí okruh ťažkých telesných  prác  alebo  ťažkých  duševných  prác,  alebo prác, pri ktorých by mohlo dôjsť k ohrozeniu života alebo zdravia.

Nerovnomerné rozvrhnutie pracovného času
Pracovný čas v priebehu 24 hodín nesmie presiahnuť 12 hodín.

Pracovný čas zamestnanca hasičskej  jednotky v priebehu 24 hodín nesmie presiahnuť 18 hodín.

Nerovnomerné rozvrhnutie služobného času
(1) Služobný čas príslušníkov môže byť rozvrhnutý nerovnomerne. Nerovnomerne rozvrhnutý služobný čas príslušníkov je rozvrhnutý na obdobie celého kalendárneho roka.

(2) Pri nerovnomernom  rozvrhnutí nesmie byť  dĺžka služobného času v jednotlivých služobných dňoch  vyššia ako 18 hodín. Celková dĺžka   vykonávania   štátnej   služby   a   na  ňu  bezprostredne nadväzujúcej  určenej služobnej  pohotovosti v  mieste vykonávania štátnej služby je najviac 24 hodín v služobnom dni.

(3) Za služobný deň podľa odseku 2 sa považuje deň, v ktorom príslušník podľa rozvrhu služobného času vykonáva štátnu službu.

(4) Vykonávanie služobných činností príslušníkov s nerovnomerne rozvrhnutým služobným časom sa rozvrhuje spravidla na obdobie  jedného mesiaca. S plánovaným rozvrhom služobného času musí byť príslušník oboznámený najneskôr tri dni pred začiatkom kalendárneho mesiaca. Vo výnimočných prípadoch  môže  nadriadený  určiť nástup na vykonávanie služby aj v čase kratšom ako tri dni pred plánovaným nástupom na vykonávanie štátnej služby.

Ú		
Výnimku umožňuje čl. 17 ods. 3	
Č 9

O 1

P a)

P b)

O 2

O 3
	Článok 9
Lekárska prehliadka a preradenie pracovníkov v noci na prácu cez deň

1. Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia zabezpečujúce, že:
a) pracovníci v noci majú nárok na bezplatnú lekársku prehliadku pred zaradením na nočnú prácu a potom v pravidelných intervaloch;
b) pracovníci v noci trpiaci zdravotnými problémami, u ktorých je uznaná spojitosť s ich prácou v noci, sú vždy, kedykoľvek je to možné, preradení na prácu cez deň, ktorá je pre nich vhodná.

2. Bezplatná lekárska prehliadka uvedená v odseku 1 písm. a) musí spĺňať podmienky lekárskej mlčanlivosti.

3. Bezplatné lekárska prehliadka uvedená v odseku 1 písm. a) sa môže vykonať v rámci vnútroštátneho zdravotného systému.
	N	zákon č. 311/2001 Z.z. 

Zákon NR SR č. 330/1996 Z.z.  

zákon č. 315/2001 
Z.z.

novela zákona č. 315/2001 Z.z.

	§ 98
O 3

P a)
P b)

P c)

P d)

O 4

§ 55
O 2

P e)

§ 8a
O 1

P n)

P o)

§ 10
P a)

§ 17
O 3

O 4

	Nočná práca
(3) Zamestnávateľ  je povinný  zabezpečiť, aby  sa zamestnanec pracujúci v noci podrobil posúdeniu  zdravotnej spôsobilosti  na prácu v noci
a) pred zaradením na nočnú prácu,
b) pravidelne podľa potreby, najmenej raz za rok,
c) kedykoľvek v  priebehu zaradenia na nočnú  prácu pre zdravotné poruchy vyvolané výkonom nočnej práce,
d) ak o to požiada tehotná žena alebo matka dieťaťa mladšieho ako  deväť mesiacov.

(4) Náklady za posúdenie zdravotnej spôsobilosti podľa odseku 3 uhrádza zamestnávateľ podľa osobitného predpisu.

Preradenie na inú prácu
(2) Zamestnávateľ je povinný preradiť  zamestnanca  na  inú prácu, ak
e) zamestnanec pracujúci v noci  na základe lekárskeho posudku je uznaný za nespôsobilého na nočnú prácu,

Všeobecné povinnosti zamestnávateľa
(1) Zamestnávateľ je v záujme zaistenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci  povinný  dodržiavať   povinnosti  ustanovené
osobitnými predpismi 5) a ďalej je povinný

n) zabezpečiť  podľa  miery  ohrozenia   zdravia  a pre vybrané povolania  pravidelné lekárske    preventívne   prehliadky a lekárske prehliadky ustanovené osobitnými predpismi, 6)
o) zabezpečiť vykonávanie zdravotného  dohľadu  v pravidelných intervaloch s  ohľadom  na charakter  práce a na pracovné    podmienky  na pracovisku a tiež vtedy, ak o to  zamestnanec  požiada,

Príslušník nie je povinný vykonať zásah, ak
a) jeho zdravotný stav a vplyv liekov alebo iných látok podstatne znižuje jeho schopnosť konať,

(3) Posudzovanie  zdravotnej spôsobilosti  a zdravotného stavu na účely tohto zákona  vykonáva lekár zboru ustanovený prezidentom
zboru alebo lekárska komisia zriadená prezidentom zboru. Odvolacím orgánom je hlavná lekárska komisia zriadená ministrom. Podrobnosti o ustanovení lekára zboru, o  zriadení lekárskej komisie a hlavnej lekárskej  komisie,   o  požiadavkách  na   zdravotnú  spôsobilosť a o  spôsobe  jej  posudzovania  ustanoví  ministerstvo  služobným predpisom.

(4) Posudzovanie psychickej spôsobilosti na účely tohto zákona vykonáva psychológ zboru. Podrobnosti o posudzovaní psychickej spôsobilosti a o spôsobe jej posudzovania ustanoví ministerstvo služobným predpisom.	Ú	

Problematika lekárskych prehliadok je ustanovená v zákone č. 277/1994 Z.z. o zdravotnej starostlivosti v znení neskorších predpisov

Nariadenie ministra vnútra SR č. 14/2004, ktorým sa mení nariadenie ministra vnútra Slovenskej republiky č. 14/2003 o zdravotnej starostlivosti a o lekárskej posudkovej činnosti v Hasičskom a záchrannom zbore

Nariadenie ministra vnútra SR č. 17/2004  o vykonávaní psychologickej činnosti a o poskytovaní psychologickej starostlivosti v Hasičskom a záchrannom zbore	
Č 10	Článok 10
Záruky pre prácu v noci

Členské štáty môžu podmieniť prácu niektorých kategórií pracovníkov v noci určitými zárukami za podmienok ustanovených vnútroštátnymi právnymi predpismi a/alebo praxou, v prípade pracovníkov, u ktorých vzniká riziko ohrozenia
ich bezpečnosti alebo zdravia spojené s prácou v nočnom čase.
	D	
zákon č. 311/2001 Z.z.

zákon č. 315/2001 Z.z.
	
§ 161
O 2

§ 162
O 4

O 5

§ 164
O 1

§ 51

§ 92

O 2

O 3

§ 101
O 1

§ 102

§ 113

§ 114

§ 115

§ 116

§ 117

§ 122

(2) Tehotná  žena nesmie  byť zamestnávaná ani prácami, ktoré podľa lekárskeho  posudku ohrozujú jej  tehotenstvo zo zdravotných príčin  spočívajúcich v  jej osobe.  To platí  rovnako o  matke do konca deviateho mesiaca po pôrode a dojčiacej žene.

(4) Ak  nemožno  tehotnú  ženu  preradiť  na  pracovné  miesto s dennou  prácou  alebo  na  inú  vhodnú  prácu,  zamestnávateľ je povinný poskytnúť jej pracovné voľno s náhradou mzdy.

(5) Ustanovenia odsekov 1 až 4 platia rovnako o matke do konca deviateho mesiaca po pôrode a o dojčiacej žene.

(1) Zamestnávateľ   je  povinný   prihliadať  pri   zaraďovaní zamestnancov do pracovných  zmien  aj  na potreby  tehotných žien a žien a mužov starajúcich sa o deti.

Zaradenie príslušníka mimo činnej štátnej služby
Ak vykonáva tehotná príslušníčka štátnu službu, ktorá je tehotnej príslušníčke podľa osobitného predpisu zakázaná alebo ktorá podľa lekárskeho posudku ohrozuje jej tehotenstvo a služobný úrad ju nemôže preradiť na inú funkciu, ktorá je pre ňu vhodná, zaradí sa do nástupu na materskú dovolenku mimo činnej štátnej služby. To platí rovnako o príslušníčke po skončení materskej dovolenky do konca deviateho mesiaca po pôrode. Príslušníčke patrí počas zaradenia mimo činnej štátnej služby služobný plat, ktorý jej patril pred zaradením mimo činnej štátnej služby.

Služobná pohotovosť v štátnej službe príslušníkov
(2) Služobný úrad môže príslušníkovi nariadiť služobnú pohotovosť mimo služobného času vykonávania štátnej služby, trvalého pobytu alebo prechodného pobytu alebo na inom dohodnutom mieste.

(3) Pri nariadenej služobnej pohotovosti v mieste vykonávania štátnej služby alebo na inom určenom mieste musí byť vymedzený priestor na odpočinok.

(1) Služobný úrad je povinný zabezpečiť príslušníkom, ktorí vykonávajú službu v sťažených podmienkach pri zásahu alebo v súvislosti s ním alebo pri zisťovaní príčin vzniku požiarov, v potrebnom rozsahu bezplatné stravovanie, ochranné nápoje a odpočinok.

Osobitné podmienky na vykonávanie štátnej služby príslušníčok 
Ak vykonáva tehotná  príslušníčka alebo  príslušníčka po skončení materskej dovolenky a  rodičovskej dovolenky do deviateho mesiaca po pôrode štátnu službu,  ktorá je tehotnej príslušníčke podľa  osobitného predpisu zakázaná alebo ktorá podľa lekárskeho posudku ohrozuje jej tehotenstvo alebo materstvo, je služobný úrad povinný  vykonať dočasnú úpravu služobných  podmienok,  aby  sa predišlo  jej ohrozeniu.  Ak to   nie je  možné, je  služobný úrad povinný zaradiť ju do štátnej služby,  ktorá je pre ňu vhodná. Pri takomto zaradení patrí   príslušníčke  služobný plat podľa vykonávanej štátnej služby, najmenej však v sume služobného platu, ktorý jej patril pred týmto zaradením.

Príplatok za štátnu službu v noci
Za hodinu štátnej služby v noci patrí príslušníkovi príplatok v sume, ktorou je 25% z príslušnej časti služobného platu.

Príplatok za štátnu službu v sobotu a nedeľu
Príslušníkovi patrí za hodinu štátnej služby v sobotu a nedeľu príplatok  v sume,  ktorou je  30% z  príslušnej časti  služobného platu.

Príplatok za štátnu službu vo sviatok
Za štátnu službu vo sviatok23) patrí  príslušníkovi za každú hodinu takejto služby príplatok v sume príslušnej časti služobného
platu.

Plat za štátnu službu nadčas
Ak príslušník  vykonáva štátnu službu nadčas,  patrí mu za každú  hodinu  takejto  služby  príslušná  časť  služobného  platu priznaného v  čase štátnej služby nadčas  zvýšená o 30%, a  ak ide o deň nepretržitého odpočinku v týždni, zvýšená o 60%.

Príplatok za zmennosť
Príslušníkovi, ktorý má služobný čas rozvrhnutý tak, že  vykonáva  štátnu  službu  striedavo  vo  viacerých  služobných zmenách, patrí  príplatok mesačne 1,7% až  14,1% z platovej tarify prvého  platového  stupňa  prvej  platovej  triedy.  Príplatok  za zmennosť  podľa  prvej  vety  patrí  aj  príslušníkovi,  ktorý  má  služobný čas rozvrhnutý nerovnomerne. Príplatok sa určuje pevnou sumou zaokrúhlenou na celé desiatky korún nahor.

Náhrada za služobnú pohotovosť a náhrada za pohotovosť
	Ú			
C 11	Článok 11
Oznámenie pravidelného používania pracovníkov v noci

Členské štáty prijmú opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie toho, že zamestnávateľ, ktorý pravidelne používa pracovníkov v noci, oznámi túto informáciu príslušným orgánom, pokiaľ si ju tieto vyžiadajú.
	N	
zákon č. 311/2001 Z.z.	
§ 98
O 7	

(7) Zamestnávateľ, ktorý pravidelne zamestnáva zamestnancov v noci,  je  povinný  upovedomiť  o  tejto  skutočnosti  príslušný inšpektorát práce a zástupcov zamestnancov, ak si to vyžadujú.	Ú			
Č 12

P a)

P b)	Článok 12
Bezpečnosť a ochrana zdravia

Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia zabezpečujúce, že:
a) pracovníkom v noci a pracovníkom na zmeny je poskytnutá ochrana bezpečnosti a zdravia pri práci primeranú povahe ich práce;
b) primerané ochranné a preventívne služby alebo zariadenia s ohľadom na bezpečnosť a ochranu zdravia pracovníkov v noci a pracovníkov na zmeny sú rovnocenné tým, ktoré sa vzťahujú na iných pracovníkov a sú k dispozícii v ktoromkoľvek čase.
	N	

Zákon NR SR č. 330/1996 Z.z.

zákon č. 311/2001 Z.z.

  

zákon č. 315/2001 Z.z.

zákon č. 315/2001 Z.z.

novela zákona č. 315/2001 Z.z.

novela zákona č. 315/2001 Z.z.

	

§ 8f

§ 90
O5

O7

§ 98
O 5

O 6

§ 147
O 1

§ 69
O 3
písm. t) 

§ 161
O 1

O 2

P a)

P b)

O 3

O 4

§ 162

	

Rekondičné pobyty
(1) Zamestnávateľ  je  v  záujme predchádzania  vzniku chorôb z povolania povinný  zabezpečovať   rekondičné  pobyty  vybranému
okruhu zamestnancov. Na účely poskytovania rekondičných pobytov sú vybranými  povolaniami tie, ktoré spĺňajú kritériá  sťažených pracovných  podmienok   a  súčasne  spĺňajú podmienky  účelnosti rekondičného pobytu  z hľadiska prevencie  profesijného poškodenia zdravia. Náklady na rekondičné pobyty uhrádza zamestnávateľ.

Prestávky v práci
(5) Ranná  zmena  nesmie  v  zásade  začínať  pred 6. hodinou, odpoludňajšia zmena nesmie v zásade končiť po 22. hodine.
(7) Ranná zmena je pracovná  zmena, ktorej prevažná časť spadá do  času medzi  6. hodinou  a 14.  hodinou. Odpoludňajšia zmena je pracovná  zmena,  ktorej  prevažná  časť  spadá  do času medzi 14. hodinou  a  22.  hodinou.  Nočná  zmena  je pracovná zmena, ktorej prevažná časť spadá do času medzi 22. hodinou a 6. hodinou.

Nočná práca
(5) Pracovisko, na ktorom sa  pracuje v noci, je zamestnávateľ povinný vybaviť prostriedkami na poskytnutie prvej pomoci vrátane zabezpečenia prostriedkov umožňujúcich  privolať rýchlu  lekársku pomoc.

(6) Zamestnávateľ je povinný pravidelne   prerokúvať so zástupcami zamestnancov organizáciu práce v noci. Zamestnávateľ je povinný   zaistiť  zamestnancom   pracujúcim  v   noci  bezpečnosť a ochranu  zdravia pri  práci zodpovedajúcu charakteru ich práce a zabezpečiť, aby ochranné a preventívne  služby alebo zariadenia týkajúce sa  bezpečnosti  a  ochrany  zdravia  pri práci boli pre zamestnancov  pracujúcich  v  noci  vždy  k  dispozícii a aby boli rovnocenné s tými, ktoré majú k dispozícii ostatní zamestnanci.
 
Povinnosti zamestnávateľa
(1) Zamestnávateľ je v rozsahu svojej  pôsobnosti povinný sústavne zaisťovať  bezpečnosť a ochranu  zdravia zamestnancov pri práci  a  na  ten účel  vykonávať potrebné  opatrenia  vrátane zabezpečovania  prevencie,  potrebných   prostriedkov  a vhodného systému  na  riadenie  ochrany  práce.  Zamestnávateľ  je  povinný zlepšovať úroveň ochrany práce vo   všetkých činnostiach a prispôsobovať úroveň ochrany práce meniacim sa skutočnostiam.

Príslušník je povinný
t) na pokyn vedúceho služobného úradu podrobiť sa posudzovaniu zdravotnej spôsobilosti na vykonávanie služby, preventívnym prehliadkam a vyšetreniam 

Rekondičný pobyt
(1) Služobný  úrad  je  v  záujme predchádzania vzniku chorôb z povolania  a regenerácie telesného a duševného zdravia povinný zabezpečovať rekondičné pobyty vybraným príslušníkom.

(2) Na  rekondičnom   pobyte  v  trvaní   14  dní  nepretržite v kalendárnom roku sú povinní zúčastniť sa
a) príslušníci, ktorí bezprostredne plnia  úlohy podľa § 3 ods. 1 písm. c) a d) a podľa § 132 ods. 2 majú započítaných najmenej desať rokov,
b) ostatní  príslušníci starší  ako 45  rokov, ktorí  majú podľa § 132 ods. 2 započítaných najmenej desať rokov.

(3) Rekondičný pobyt sa neposkytuje príslušníkovi, ktorý je vo výpovednej lehote alebo ktorý končí služobný pomer na základe žiadosti príslušníka o skončenie služobného pomeru, ani tomu príslušníkovi, u ktorého to vylučuje zdravotný stav alebo ak o neposkytnutí rekondičného pobytu rozhodol príslušný služobný úrad na základe písomnej žiadosti príslušníka.

(4) Rekondičný pobyt sa vykonáva internátnym spôsobom a ambulantným spôsobom v prípadoch určených vo všeobecne záväznom právnom predpise vydanom podľa odseku 13.

Bezpečnosť  práce  príslušníkov  pri  zdolávaní  požiarov, pri poskytovaní pomoci a pri vykonávaní záchranných prác pri haváriách a iných  mimoriadnych  udalostiach  upraví  ministerstvo služobným predpisom.	Ú	

Výnos  MV SR č. 25/2002 z  3. mája  2002  o  podrobnostiach
o prijímacom   konaní   a   o   rekondičnom   pobyte  v Hasičskom a záchrannom zbore.
Výnos  upravuje podrobnosti  o prijímacom  konaní v  Hasičskom
a záchrannom zbore, ako aj  podrobnosti o poskytovaní rekondičného
pobytu príslušníkom Hasičského a záchranného zboru.

Nariadenie ministra vnútra Slovenskej republiky č. 26/2002 o pravidlách bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci v Hasičskom a záchrannom zbore
	
Č 13	Článok 13
Rozvrhnutie práce

Členské štáty prijmú opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie toho, že zamestnávateľ, ktorý hodlá organizovať prácu podľa určitého rozvrhu, vezme do úvahy všeobecnú zásadu, že práca sa má prispôsobiť pracovníkovi s cieľom obmedziť najmä monotónnu prácu a prácu s vopred určeným pracovným tempom, v závislosti od typu pracovnej činnosti a od požiadaviek bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci, najmä pokiaľ ide o prestávky v práci v priebehu pracovného času.
	N	
Zákon NR SR  č. 330/1996 Z.z.

zákon č. 311/2001 Z.z.

zákon č. 315/2001 Z.z.	
§ 8a
O 1

P g)

§ 91
O 1

O 5

O 6

§ 147
O 1

O 2

§ 87
O 1

O 2

O 3

O 4

Všeobecné povinnosti zamestnávateľa
(1) Zamestnávateľ je v záujme zaistenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci  povinný  dodržiavať   povinnosti  ustanovené osobitnými predpismi 5) a ďalej je povinný
g) nahrádzať  namáhavé a  jednotvárne práce  a práce  v sťažených a zdraviu nebezpečných alebo škodlivých pracovných podmienkach vhodnými zariadeniami  a pracovnými postupmi  a zdokonaľovaním organizácie práce,

(1) Zamestnávateľ je povinný poskytnúť  zamestnancovi, ktorého pracovná zmena  je dlhšia ako  šesť hodín, prestávku  na odpočinok
a jedenie  v trvaní  30 minút.  Mladistvému zamestnancovi, ktorého pracovná zmena je dlhšia ako  štyri a 1/2 hodiny, je zamestnávateľ povinný  poskytnúť prestávku  na odpočinok  a jedenie  v trvaní 30 minút.  Ak  ide  o  práce,  ktoré sa nemôžu prerušiť, musí sa zamestnancovi aj  bez prerušenia prevádzky  alebo práce zabezpečiť primeraný čas na odpočinok a jedenie.

(5) Prestávky  na  odpočinok  a  jedenie  sa  nezapočítavajú do pracovného času.

(6) To neplatí v prípade prestávok  poskytovaných z dôvodov zaistenia  bezpečnosti a  ochrany zdravia  zamestnancov pri práci, ktoré sa započítavajú do pracovného času.

Povinnosti zamestnávateľa
(1) Zamestnávateľ  je v rozsahu svojej  pôsobnosti povinný sústavne zaisťovať  bezpečnosť a ochranu  zdravia zamestnancov pri práci  a   na  ten  účel  vykonávať   potrebné  opatrenia  vrátane zabezpečovania  prevencie,  potrebných   prostriedkov  a vhodného systému  na  riadenie  ochrany  práce.  Zamestnávateľ  je  povinný zlepšovať   úroveň   ochrany   práce   vo všetkých činnostiach a prispôsobovať úroveň ochrany práce meniacim sa  skutočnostiam.

(2) Ďalšie  povinnosti  zamestnávateľa  v  oblasti bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci upravuje osobitný zákon.

Prestávky v štátnej službe
(1) Služobný  úrad  je  povinný  najneskôr  po každých štyroch hodinách  nepretržitej  štátnej   služby poskytnúť príslušníkovi vykonávajúcemu  štátnu službu v rovnomerne rozvrhnutom služobnom čase prestávku na jedenie a  oddych v  trvaní 30 minút. Začiatok a koniec tejto prestávky určí služobný úrad.

(2) Služobný  úrad  je  povinný  najneskôr  po každých štyroch hodinách  nepretržitej  štátnej   služby poskytnúť príslušníkovi vykonávajúcemu štátnu službu s  nerovnomerne rozvrhnutým služobným časom prestávku na jedenie a oddych v trvaní 30 minút.

(3) Ak ide o  štátnu  službu,  ktorej vykonávanie  nemôže byť prerušené,  musí sa  príslušníkovi aj  bez prerušenia  vykonávania štátnej služby zabezpečiť primeraný čas na jedenie a oddych.

(4) Prestávky na jedenie a oddych sa  započítavajú  do služobného času.	Ú			

Č 14	KAPITOLA 4
RÔZNE USTANOVENIA
Článok 14
Osobitnejšie ustanovenia spoločenstva

Táto smernica sa neuplatní vtedy, ak iné právne nástroje spoločenstva obsahujú osobitnejšie požiadavky týkajúce sa organizácie pracovného času pre určité povolania alebo pracovné činnosti.

n.a.							
Č 15	Článok 15
Priaznivejšie ustanovenia

Táto smernica nemá vplyv na právo členských štátov uplatňovať alebo prijímať zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia, ktoré sú priaznivejšie pre ochranu bezpečnosti a zdravia pracovníkov alebo ktoré umožňujú alebo dovoľujú uplatňovanie kolektívnych zmlúv alebo dohôd uzavretých medzi sociálnymi partnermi, ktoré sú priaznivejšie pre ochranu
bezpečnosti a zdravia pracovníkov.
	n.a.							
Č 16

P a)

P b)

P c)

	Článok 16
Referenčné obdobia

Členské štáty môžu ustanoviť:
a) pre uplatňovanie článku 5 (týždenný čas odpočinku) referenčné obdobie nepresahujúce 14 dní;
b) pre uplatňovanie článku 6 (maximálny týždenný pracovný čas) referenčné obdobie nepresahujúce štyri mesiace.
Doby platenej ročnej dovolenky priznané v súlade s článkom 7 a doby pracovnej neschopnosti sa nezahŕňajú alebo sú pri výpočte priemeru neutrálne;
c) pre uplatňovanie článku 8 (dĺžka nočnej práce) referenčné obdobie definované po konzultácii so sociálnymi partnermi alebo definované kolektívnymi zmluvami alebo dohodami uzavretými medzi sociálnymi partnermi na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni.
Ak minimálny 24-hodinový čas týždenného odpočinku, vyžadovaný podľa článku 5, spadá do tohto referenčného obdobia, nie je zahrnutý do výpočtu priemeru.
	D

							

Č 17

O 1

P a)

P b)
P c)

O 2

O 3

P a)

P b)

P c)

d)

e)

f)

g)

O 4

P a)

P b)

O 5

P a)

P b)

	KAPITOLA 5
ODCHÝLKY A VÝNIMKY
Článok 17
Odchýlky

1. Pri zachovaní náležitého zreteľa na všeobecné zásady ochrany bezpečnosti a zdravia pracovníkov sa členské štáty môžu odchýliť od uplatňovania článkov 3 až 6, 8 a 16, keď vzhľadom na osobitnú povahu príslušných činností sa trvanie pracovného času nemeria a/alebo nie je vopred určené alebo si ho môžu určiť sami pracovníci a najmä v prípade:

a) vrcholových riadiacich pracovníkov alebo iných osôb s právomocou nezávislého rozhodovania;
b) rodinných pracovníkov alebo
c) pracovníkov slúžiacich náboženské obrady v kostoloch a náboženských spoločenstvách.

2. Odchýlky uvedené v odsekoch 3, 4 a 5 sa môžu prijať prostredníctvom zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení alebo prostredníctvom kolektívnych zmlúv alebo dohôd medzi sociálnymi partnermi za predpokladu, že príslušným pracovníkom sa poskytne rovnocenný náhradný čas odpočinku alebo že vo výnimočných prípadoch, keď nie je z objektívnych dôvodov možné poskytnúť rovnocenný náhradný čas odpočinku, sa dotknutým pracovníkom poskytne primeraná ochrana.  

3. V súlade s odsekom 2 tohto článku sa môžu vykonať odchýlky článkov 3, 4, 5, 8 a 16:
a) v prípade činností, keď pracovisko pracovníka a jeho bydlisko sú od seba vzdialené, vrátane práce na otvorenom mori, alebo keď sú rôzne pracoviská pracovníka od seba vzdialené;
b) v prípade bezpečnostných a dozorných činností, ktoré si vyžadujú trvalú prítomnosť s cieľom ochrany majetku a osôb, najmä v prípade strážnikov a dozorcov alebo bezpečnostných firiem; 
c) v prípade činností spojených s potrebou nepretržitej služby alebo výroby, najmä:
i) služby súvisiace s prijatím, liečením a/alebo starostlivosťou v nemocniciach alebo podobných zariadeniach, vrátane činností lekárov v odbornej príprave, rezidenčné inštitúcie a väznice;
ii) pracovníci v prístavoch alebo na letiskách;
iii) služby tlače, rádia, televízie, filmovej tvorby, pôšt a telekomunikácií, sanitky, protipožiarne služby a služby civilnej ochrany;

iv) výroba, rozvod a distribúcia plynu, vody a elektriny, odvoz domového odpadu a spaľovne;
v) odvetvia, v ktorých sa práca nesmie z technických dôvodov prerušiť;
vi) výskum a rozvoj;
vii) poľnohospodárstvo;
viii) pracovníci prepravy cestujúcich v pravidelnej mestskej doprave;
d) ak sa môže predpokladať vyššie pracovné nasadenie, najmä v:
i) poľnohospodárstve;
ii) cestovnom ruchu;
iii) poštových službách;
e) v prípade osôb pracujúcich v železničnej doprave:
i) ktorých činnosti sú prerušované;
ii) ktorí trávia svoj pracovný čas v spacích vlakoch alebo
iii) ktorých činnosti sú viazané na prepravné poriadky a spojené so zabezpečovaním nepretržiteľnosti a pravidelnosti dopravy;
f) za okolností uvedených v článku 5 ods. 4 smernice 89/391/EHS;
g) v prípadoch nehody alebo bezprostredného rizika nehody.

4. V súlade s odsekom 2 tohto článku sa možno odchýliť od článkov 3 a 5:
a) v prípade práce na zmeny vždy, keď pracovník strieda zmenu a nemôže si vziať denný a/alebo týždenný čas odpočinku medzi skončením jednej zmeny a začiatkom ďalšej zmeny;
b) v prípade činností zahrňujúcich čas práce rozloženej v priebehu dňa, najmä pokiaľ ide o upratovací personál.

5. V súlade s odsekom 2 tohto článku sa možno odchýliť od článku 6 a článku 16 písm. b) v prípade lekárov v odbornej príprave v súlade s ustanoveniami ustanovenými v druhom až sedemnástom pododseku tohto odseku.
So zreteľom na článok 6 odchýlky uvedené v prvom pododseku sú povolené počas prechodného obdobia piatich rokov od 1. augusta 2004.

Členské štáty môžu mať naviac ešte ďalšie dva roky, ak je to potrebné, aby zohľadnili ťažkosti pri dodržiavaní ustanovení o pracovnom čase pokiaľ ide o ich zodpovednosť za organizovanie a poskytovanie zdravotných služieb a lekárskej starostlivosti.
Aspoň šesť mesiacov pred ukončením prechodného obdobia príslušný členský štát informuje Komisiu s uvedením dôvodov tak, aby Komisia po náležitých konzultáciách mohla zaujať stanovisko do troch mesiacov po získaní týchto informácií. Ak členský štát nepostupuje podľa stanoviska Komisie, odôvodní svoje rozhodnutie. 
Oznámenie a odôvodnenie členského štátu a stanovisko Komisie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie a zašle sa Európskemu parlamentu.
Členské štáty môžu mať navyše dodatočné obdobie, najviac však jeden rok, ak je to potrebné, aby zohľadnili osobitné ťažkosti pri plnení svojich povinností uvedených v treťom pododseku. Dodržia postup stanovený v tomto pododseku.
Členské štáty zabezpečia, aby počet pracovných hodín za týždeň v žiadnom prípade nepresiahol v priemerne 58 počas prvých troch rokov prechodného obdobia, v priemere 56 počas nasledujúcich dvoch rokov a v priemere 52 počas akéhokoľvek zostávajúceho obdobia.
Zamestnávateľ včas konzultuje so zástupcami zamestnancov v s cieľom dosiahnutia dohody, kde je to možné, o opatreniach vzťahujúcich sa na prechodné obdobie. V rámci limitov ustanovených v piatom pododseku, môže takáto dohoda zahŕňať:

a) priemerný počet hodín pracovného času za týždeň počas prechodného obdobia a
b) opatrenia, ktoré sa majú prijať na zníženie počtu hodín pracovného času za týždeň na priemer 48 do konca prechodného obdobia.

Pokiaľ ide o článok 16 písm. b) odchýlky uvedené v prvom pododseku sa povolia za predpokladu, že referenčné obdobie nepresiahne 12 mesiacov počas prvej časti prechodného obdobia ustanoveného v piatom pododseku a šesť mesiacov po ňom.	

D	

zákon č. 311/2001 Z.z.

zákon č. 2/1991 Z.z.

zákon č. 315/2001 Z.z.

novela zákona č. 315/2001 Z.z.

novela zákona č. 315/2001 Z.z.

novela zákona č. 315/2001 Z.z.

novela zákona č. 315/2001 Z.z.

novela zákona č. 315/2001 Z.z.

novela zákona č. 315/2001 Z.z.

§ 231
O 1

§ 2
O 3
P a)

P b)

P c)

P d)

§ 12
O 6

O 7

§ 85 
O 1

O 2

§ 86
O 1

O 2

O 3

O 4

§ 87
O 1

O 2

O 3

O 4

§ 88

O 1

O 2

§ 89
O 1

O 2

O 3

§ 90
O 1

O 2

§ 91
O 1

O 2

O 3

§ 92

O 1

O 2

O 3

O 4

§ 93
O 1

O 2

O 3

O 4

§ 94

§ 122

	

(1) Odborový orgán uzatvára so  zamestnávateľom  kolektívnu zmluvu, ktorá   upravuje pracovné podmienky vrátane  mzdových podmienok a podmienky  zamestnávania, vzťahy medzi zamestnávateľmi
a zamestnancami, vzťahy medzi    zamestnávateľmi   alebo ich organizáciami a jednou organizáciou alebo viacerými organizáciami zamestnancov  výhodnejšie,  ako  upravuje tento zákon alebo iný pracovnoprávny predpis, ak to tento zákon alebo iný pracovnoprávny predpis výslovne  nezakazuje alebo ak z  ich ustanovení nevyplýva, že   sa  od   nich   nemožno   odchýliť.  Nároky,   ktoré  vznikli z kolektívnej zmluvy jednotlivým   zamestnancom,  sa  uplatňujú a uspokojujú ako ostatné nároky zamestnancov z pracovného pomeru. Pracovná zmluva je neplatná v  tej časti, v ktorej upravuje nároky zamestnanca v menšom rozsahu než kolektívna zmluva.

(3) Kolektívna zmluva je
a) podniková  uzavretá  medzi príslušným   odborovým orgánom a zamestnávateľom, ktorým je aj služobný úrad,
 b) kolektívna zmluva vyššieho stupňa uzavretá  pre väčší  počet  zamestnávateľov  medzi príslušným  vyšším odborovým  orgánom a organizáciou alebo organizáciami zamestnávateľov,
c) kolektívna  zmluva vyššieho  stupňa uzavretá  medzi príslušným vyšším odborovým orgánom a zamestnávateľom, ktorým je štát,
d) kolektívna zmluva vyššieho stupňa    uzavretá  pre  zamestnávateľov,  ktorí pri   odmeňovaní postupujú podľa osobitného  predpisu, 2b) medzi príslušným vyšším odborovým orgánom, vládou poverenými  zástupcami a reprezentatívnymi zástupcami zamestnávateľov.

(6) Na  právne  vzťahy  príslušníkov  pri  vykonávaní  štátnej služby sa  vzťahuje Zákonník práce, len  ak to výslovne ustanovuje
tento zákon.

(7) Na právne  vzťahy zamestnancov, ktorí  neplnia úlohy zboru podľa  odseku  3  a  podľa  § 3  ods. 1  a  2  a  sú zamestnancami ministerstva, Hasičského a záchranného útvaru hlavného mesta Slovenskej republiky Bratislavy alebo krajského riaditeľstva  zboru,  sa  vzťahuje osobitný predpis. 10)

PODMIENKY VÝKONU ŠTÁTNEJ SLUŽBY
Týždenný služobný čas
(1) Služobný čas príslušníka  je  časový   úsek,  v ktorom príslušník  vykonáva štátnu  službu a  je k  dispozícii služobnému úradu.

(2) Služobný čas  príslušníka je 40  hodín týždenne. Skrátenie týždenného    služobného   času príslušníka možno  dohodnúť v kolektívnej zmluve.

Nerovnomerné rozvrhnutie služobného času
(1) Služobný čas príslušníkov môže byť    rozvrhnutý nerovnomerne. Nerovnomerne rozvrhnutý služobný čas príslušníkov je rozvrhnutý na obdobie celého kalendárneho roka.

(2) Pri nerovnomernom  rozvrhnutí nesmie byť  dĺžka služobného času v jednotlivých služobných dňoch  vyššia ako 18 hodín. Celková dĺžka   vykonávania   štátnej   služby   a   na  ňu  bezprostredne nadväzujúcej  určenej služobnej  pohotovosti v  mieste vykonávania štátnej služby je najviac 24 hodín v služobnom dni.

(3) Za služobný deň  podľa odseku 2 sa považuje  deň, v ktorom príslušník podľa rozvrhu služobného času vykonáva štátnu službu.

(4) Vykonávanie služobných činností príslušníkov s nerovnomerne rozvrhnutým služobným časom sa rozvrhuje spravidla na obdobie  jedného mesiaca. S plánovaným rozvrhom služobného času musí byť príslušník oboznámený najneskôr tri dni pred začiatkom kalendárneho mesiaca. Vo výnimočných prípadoch  môže  nadriadený  určiť nástup na vykonávanie služby aj v čase kratšom ako tri dni pred plánovaným nástupom na vykonávanie štátnej služby.

Prestávky v štátnej službe
(1) Služobný  úrad  je  povinný  najneskôr  po každých štyroch hodinách  nepretržitej  štátnej   služby poskytnúť príslušníkovi vykonávajúcemu  štátnu službu  v rovnomerne  rozvrhnutom služobnom čase  prestávku na  jedenie a  oddych v  trvaní 30 minút. Začiatok a koniec tejto prestávky určí služobný úrad.

(2) Služobný  úrad  je  povinný  najneskôr  po každých štyroch hodinách  nepretržitej  štátnej   služby poskytnúť príslušníkovi vykonávajúcemu štátnu službu s nerovnomerne rozvrhnutým služobným časom prestávku na jedenie a oddych v trvaní 30 minút.

(3) Ak ide o  štátnu  službu,  ktorej vykonávanie  nemôže byť prerušené,  musí sa  príslušníkovi aj  bez prerušenia  vykonávania štátnej služby zabezpečiť primeraný čas na jedenie a oddych.

(4) Prestávky   na  jedenie   a  oddych   sa  započítavajú  do služobného času.

Nepretržitý odpočinok medzi dvoma služobnými dňami
(1) Služobný úrad  je povinný rozvrhnúť  týždenný služobný čas tak, aby  príslušník mal medzi  koncom služobného dňa  a začiatkom nasledujúceho služobného dňa nepretržitý  odpočinok aspoň 12 hodín a raz za týždeň nepretržitý odpočinok v trvaní aspoň 32 hodín.

(2) Príslušníkovi, ktorý  sa vrátil zo služobnej  cesty po 24. hodine,  sa poskytne  nevyhnutný odpočinok  od skončenia služobnej cesty do  nástupu vykonávania služby  na čas osem  hodín. Ak tento odpočinok  spadá  do  určeného  základného  služobného času služby
príslušníka, považuje  sa za čas zameškaný  pre prekážky na strane služobného úradu.

Dĺžka nepretržitého odpočinku v týždni
(1) Služobný úrad  je povinný rozvrhnúť služobný  čas tak, aby všetci príslušníci  mali raz týždenne dva  po sebe nasledujúce dni nepretržitého odpočinku,  ktoré musia pripadať na  piatok a sobotu alebo sobotu a nedeľu, alebo na nedeľu a pondelok.

(2) Ak vykonávanie štátnej služby  neumožňuje   rozvrhnúť služobný čas podľa  odseku 1, poskytnú sa dva  po sebe nasledujúce dni  nepretržitého  odpočinku  v  týždni  výnimočne  v iných dňoch týždňa.

(3) Ak  z  naliehavých  služobných  dôvodov  nemožno rozvrhnúť služobný  čas  podľa  odsekov  1  a  2,  môže  služobný úrad určiť nepretržitý  odpočinok  v  týždni  odchylne  tak,  že  nepretržitý odpočinok sa  príslušníkovi poskytne najmenej jeden  deň v týždni, pokiaľ  možno  tak,  aby  pripadol  na  nedeľu,  a zvyšok poskytne súhrnne raz za dva týždne.

Dni služobného pokoja
(1) Ak  to   vyžaduje  dôležitý  záujem   štátnej  služby,  je príslušník  povinný vykonávať  štátnu službu  nad určený  služobný  čas, v  deň nepretržitého  odpočinku v  týždni alebo  vo sviatok.

(2) Príslušníkovi,  ktorý nevykonával  štátnu službu,  pretože sviatok pripadol na jeho obvyklý  služobný deň, patrí za tento deň služobný plat.

Štátna služba nadčas
(1) Štátnou  službou nadčas  je štátna  služba vykonávaná  nad rámec určeného  služobného  času. Štátnou službou nadčas je aj  služba, ktorú príslušník  vykonáva počas určenej  služobnej pohotovosti podľa § 92 ods. 2.

(2) Štátna služba nadčas sa môže  príslušníkovi prikázať len výnimočne  v naliehavom  záujme štátnej   služby, a  to aj  na dni služobného  pokoja. Nepretržitý  odpočinok medzi  dvoma služobnými dňami sa nesmie pritom skrátiť na menej ako osem hodín.

(3) V  kalendárnom  roku  možno  príslušníkovi prikázať štátnu službu nadčas v rozsahu najviac 300 hodín.

Služobná pohotovosť v štátnej službe príslušníkov
(1) Ak služobný úrad v  odôvodnených prípadoch na zabezpečenie nevyhnutných úloh  nariadi príslušníkovi alebo  sa s ním  dohodne, aby sa  mimo rámca rozvrhu  služobného času a  nad určený služobný čas vyplývajúci z  vopred určeného rozvrhnutia služobného času zdržiaval po určený čas na určitom mieste a bol pripravený na to, že bude povolaný na vykonávanie štátnej služby, ide o služobnú pohotovosť v štátnej službe. Služobnú pohotovosť v štátnej službe nemožno príslušníkovi nariadiť alebo s ním dohodnúť počas dovolenky.

(2) Služobný úrad môže  príslušníkovi  nariadiť  služobnú pohotovosť  mimo  služobného  času  vykonávania  štátnej  služby, trvalého pobytu alebo prechodného pobytu alebo na inom dohodnutom mieste.

(3) Pri nariadenej služobnej  pohotovosti v mieste vykonávania štátnej  služby alebo  na inom  určenom mieste  musí byť vymedzený priestor na odpočinok.

(4) Príslušník,   ktorý  vykonáva   služobnú  činnosť  spojenú s ochranou  záujmov  štátu,  plní  osobitné  úlohy na zabezpečenie potrebnej pohotovosti zboru, je  povinný z dôvodu svojho zaradenia do plánu uvádzania stupňov  pohotovosti hlásiť svojmu nadriadenému miesto pobytu v čase mimo štátnej služby a byť pripravený dostaviť sa na  určený signál v  určenom čase na  určené miesto na  plnenie úloh. Odvolanie proti personálnemu rozkazu o zaradení do plánu vyrozumenia a zvozu alebo o vyradení z plánu vyrozumenia a zvozu nemá odkladný účinok.

Dovolenka
(1) Základná  výmera dovolenky  príslušníka je  najmenej štyri týždne v  kalendárnom roku. Dovolenka  vo výmere najmenej  piatich týždňov  patrí  príslušníkovi,  ktorý  do  konca kalendárneho roka dovŕši aspoň  15 rokov služobného pomeru  alebo pracovného pomeru. Základnú výmeru dovolenky možno predĺžiť v kolektívnej zmluve.

(2) Príslušník, ktorý má rozvrhnutý služobný čas podľa § 86, má nárok aj na dodatkovú dovolenku v dĺžke jedného týždňa. Ak príslušník mal takto rozvrhnutý služobný čas len časť roka, patrí mu pomerná časť dodatkovej dovolenky. Pomerná časť dodatkovej dovolenky je jedna dvanástina dodatkovej dovolenky za každých 22 dní, počas ktorých mal príslušník takto rozvrhnutý služobný čas.

(3) Za  dodatkovú  dovolenku  nemožno  poskytnúť náhradu podľa § 94; táto dovolenka sa musí vždy prednostne vyčerpať.

(4) Ak dovolenku čerpá  príslušník s  nerovnomerne rozvrhnutým služobným časom, patrí mu toľko dní dovolenky, koľko ich na jeho dovolenku pripadá v celoročnom priemere.

Príslušníkovi patrí za čas dovolenky služobný plat.

Náhrada za služobnú pohotovosť a náhrada za pohotovosť	

Ú

		

10) zákon č. 313/2001 Z.z. o verejnej službe v znení neskorších predpisov

	
Č 18

P a)

P b)
	Článok 18
Odchýlky podľa kolektívnych dohôd
Odchýlky z článkov 3, 4, 5, 8 a 16 sa môžu urobiť prostredníctvom kolektívnych zmlúv alebo dohôd uzavretých medzi sociálnymi partnermi na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni alebo v súlade s pravidlami ustanovenými v týchto zmluvách, prostredníctvom kolektívnych zmlúv alebo dohôd uzavretých medzi sociálnymi partnermi na nižšej úrovni.

Členské štáty, v ktorých nie je žiadny zákonný systém zabezpečujúci uzatváranie kolektívnych zmlúv alebo dohôd medzi  sociálnymi partnermi na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni, pokiaľ ide o otázky, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, alebo členské štáty, v ktorých existuje osobitný právny rámec na tento účel a v rámci obmedzení ustanovených týmto systémom, môžu v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a/alebo praxou povoliť odchýlky z článkov 3, 4, 5, 8 a 16 formou kolektívnych zmlúv alebo dohôd uzavretých medzi  sociálnymi partnermi na príslušnej kolektívnej úrovni.
Odchýlky uvedené v prvom a druhom pododseku sa povolia za podmienky, že príslušným pracovníkom sa poskytne rovnocenný náhradný čas odpočinku alebo, vo výnimočných prípadoch, kde z objektívnych dôvodov nie je možné poskytnúť taký čas odpočinku, sa príslušným pracovníkom poskytne primeraná ochrana.

Členské štáty môžu ustanoviť pravidlá:
a) na uplatňovanie tohto článku sociálnymi partnermi a 
b) na rozšírenie ustanovení kolektívnych zmlúv alebo dohôd uzavretých v súlade s týmto odsekom na iných pracovníkov v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a/alebo praxou.
	D	zákon č. 315/2001 Z.z.

novela zákona č. 315/2001 Z.z.	§ 189
O 1

P a)

P b)

P c)

O 2

P a)

P b)	Predmet kolektívneho vyjednávania
(1) Kolektívne  vyjednávanie  (ďalej  len  "vyjednávanie")  je proces  vyjednávania  o 
a) podmienkach  vykonávania  štátnej  služby príslušníkov v rámci ustanovenom  týmto zákonom (§ 85 ods. 2, § 93 ods. 1 a § 131), 
b) o podmienkach a rozsahu poskytovania služobného voľna s nárokom na služobný plat na nevyhnutne potrebný čas na odborové vzdelávanie a na vykonávanie funkcie v odborových orgánoch, ktorej vykonávanie nevyžaduje dlhodobé uvoľnenie z plnenia povinností vyplývajúcich zo štátnej služby, a to  funkcionárom odborového zväzu, ktorí budú určení kolektívnou dohodou 
c) sume tvorby sociálneho fondu podľa osobitného predpisu, 32)   ktorého   cieľom    je   uzatvorenie   kolektívnej dohody. 33)

(2) Rokovať a uzatvárať kolektívnu dohodu môžu
a) za  príslušníkov zástupcovia  príslušného vyššieho odborového orgánu,  ktorých   oprávnenie vyplýva zo  stanov alebo z vnútorných predpisov vyššej odborovej organizácie,
b) ministerstvo.	Ú			
Č 19

	Článok 19
Obmedzenia odchýlok referenčného obdobia 

Možnosť odchýlky z od článku 16 písm. b) uvedenej v článku 17 ods. 3 a v článku 18 nemôže viesť k ustanoveniu referenčného obdobia dlhšieho ako šesť mesiacov.
Členské štáty majú však možnosť, za predpokladu, že existuje súlad so všeobecnými zásadami súvisiacimi s ochranou bezpečnosti a zdravia pracovníkov, dovoliť z objektívnych alebo technických dôvodov alebo dôvodov týkajúcich sa organizácie práce, aby sa kolektívnymi zmluvami alebo dohodami uzavretými medzi sociálnymi partnermi ustanovili iné referenčné obdobia, ktoré v žiadnom prípade nepresiahnu 12 mesiacov.
Do 23. novembra 2003 Rada na základe návrhu Komisie spolu s priloženou hodnotiacou správou opätovne preskúma ustanovenia tohto článku a rozhodne o ďalšom kroku.
	n.a.							
Č 20

O 1

O 2

O 3	Článok 20
Mobilní pracovníci a práca na otvorenom mori

1. Články 3, 4, 5 a 8 sa nevzťahujú na mobilných pracovníkov.
Členské štáty však prijmú nevyhnutné opatrenia, aby sa zabezpečilo, že takíto mobilní pracovníci majú nárok na primeraný odpočinok okrem okolností uvedených v článku 17 ods. 3 písm. f) a g).

2. S výhradou na súlad so všeobecnými zásadami súvisiacimi s ochranou bezpečnosti a zdravia pracovníkov a za predpokladu, že sa konzultovalo so zástupcami zamestnávateľa a dotknutých zamestnancov a že sú snahy podporiť všetky príslušné formy sociálneho dialógu vrátane rokovania, ak si to strany želajú, členské štáty môžu z objektívnych alebo technických dôvodov alebo dôvodov týkajúcich sa organizácie práce, predĺžiť referenčné obdobie uvedené v článku 16 písm. b) na 12 mesiacov so zreteľom na pracovníkov, ktorí vykonávajú najmä prácu na otvorenom mori.

3. Najneskôr 1. augusta 2005, po konzultácii s členskými štátmi a vedením a pracovníkmi na európskej úrovni, Komisia prehodnotí vykonávanie ustanovení so zreteľom na pracovníkov na otvorenom mori z hľadiska ochrany zdravia a bezpečnosti, s cieľom predložiť, ak je to potrebné, primerané úpravy.
	n.a.							
Č 21

O 1

O 2

P a)

P b)

O 3

P a)

P b)

O 4

O 5

P a)

P b)

O 6

O 7

	Článok 21
Pracovníci na palubách morských rybárskych lodí

1. Články 3 až 6 a 8 sa neuplatnia na žiadneho pracovníka na palube morskej rybárskej lode plaviacej sa pod vlajkou členského štátu.
Členské štáty však prijmú opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie toho, aby každý pracovník na palube morskej rybárskej lode plaviacej sa pod vlajkou členského štátu mal nárok na primeraný odpočinok a aby sa počet hodín pracovného času obmedzil na 48 hodín za týždeň, z priemeru vypočítaného z referenčného obdobia neprevyšujúceho 12 mesiacov.

2. V rámci obmedzení ustanovených v odseku 1, druhý pododsek a v odsekov 3 a 4, členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia, aby sa pri dodržiavaní potreby chrániť bezpečnosť a zdravie týchto pracovníkov zabezpečilo, že:

a) pracovný čas sa obmedzí na maximálny počet hodín, ktoré sa neprekročia v danom časovom období alebo
b) sa v rámci daného časového obdobia poskytne minimálny počet hodín na odpočinok.
Maximálny počet hodín pracovného času alebo minimálny počet hodín na odpočinok sa ustanoví v zákone, iných právnych predpisoch, správnych opatreniach alebo v kolektívnych zmluvách alebo dohodách medzi sociálnymi partnermi.

3. Obmedzenia počtu hodín pracovného času alebo odpočinku sú:

a) maximálny počet hodín pracovného času, ktorý nepresiahne:
i) 14 hodín za ktorúkoľvek 24-hodinovú dobu a
ii) 72 hodín za ktorúkoľvek sedemdňovú dobu,
alebo
b) minimálny počet hodín na odpočinok, ktorý nie je kratší ako:
i) 10 hodín za ktorúkoľvek 24-hodinovú dobu a
ii) 77 hodín za ktorúkoľvek sedemdňovú dobu.

4. Čas na odpočinok sa môže rozdeliť najviac na dve doby, z ktorých jedna trvá aspoň 6 hodín a interval medzi dvoma po sebe nasledujúcimi dobami odpočinku bude najviac 14 hodín.

5. V súlade so všeobecnými zásadami ochrany zdravia a bezpečnosti pracovníkov a z objektívnych alebo technických dôvodov alebo z dôvodov týkajúcich sa organizácie práce, členské štáty môžu povoliť výnimky, vrátane ustanovenia referenčných období, na obmedzenia ustanovené v odseku 1, druhý pododsek a odsekoch 3 a 4. Tieto výnimky sú podľa možnosti v súlade so stanovenými normami, môžu však brať do úvahy častejšie alebo dlhšie obdobia dovolenky alebo priznanie náhradného voľna pracovníkom.
Výnimky možno ustanoviť:

a) v zákonoch, iných právnych predpisoch alebo správnych opatreniach za predpokladu, že tam, kde je to možné, sa konzultovalo so zástupcami príslušných zamestnávateľov a pracovníkov a že sa vynaložilo úsilie podporiť všetky príslušné formy sociálneho dialógu alebo
b) v kolektívnych zmluvách alebo dohodách medzi sociálnymi partnermi.

6. Kapitán rybárskej lode plaviacej sa po mori má právo požadovať od pracovníkov na palube, aby odpracovali akýkoľvek počet hodín nevyhnutný na bezprostrednú bezpečnosť plavidla, osôb na palube alebo tovaru alebo na účely pomoci ostatným plavidlám alebo osobám v tiesni na mori.

7. Členské štáty môžu stanoviť, že pracovníci na palube morských rybárskych lodí, pre ktoré vnútroštátne právne predpisy alebo prax určujú, že tieto lode nemajú povolené plávať v určitom období v rámci kalendárneho roka, dlhšom ako jeden mesiac, vyčerpajú ročnú dovolenku v súlade s článkom 7 v rámci tohto obdobia. 
	n.a.							
Č 22

O 1

P a)

P b)

P c)

P d)

P e)

O 2

P a)

P b)

O 3	Článok 22
Rôzne ustanovenia

1. Členský štát má možnosť neuplatňovať článok 6 pri zachovávaní všeobecných zásad ochrany bezpečnosti a zdravia pracovníkov a za predpokladu, že príjme nevyhnutné opatrenia, aby sa zabezpečilo, že:

a) žiadny zamestnávateľ nevyžaduje, aby pracovník pracoval dlhšie ako 48 hodín počas doby siedmich dní, ktorá sa vypočíta ako priemer za referenčné obdobie uvedené v článku 16 písm. b), pokiaľ najprv nezískal súhlas pracovníka vykonávať takúto prácu;
b) žiadnemu pracovníkovi nevznikne zo strany jeho zamestnávateľa ujma za to, že nie je ochotný súhlasiť s vykonávaním takejto práce;
c) zamestnávateľ vedie aktuálne záznamy o všetkých pracovníkoch, ktorí vykonávajú takúto prácu;
d) záznamy sa dajú k dispozícii príslušným orgánom, ktoré môžu, z dôvodov spojených s bezpečnosťou a/alebo ochranou zdravia pracovníkov, zakázať alebo obmedziť možnosť prekročenia maximálneho týždenného pracovného času;
e) zamestnávateľ poskytne príslušným orgánom na ich žiadosť informácie o prípadoch, kedy pracovníci dali súhlas k práci presahujúcej 48 hodín v dobe siedmich dní, čo sa vypočíta ako priemer za referenčné obdobie uvedené v článku 16 písm. b).

Do 23. novembra 2003 Rada na základe návrhu Komisie spolu s priloženou hodnotiacou správou opätovne preskúma ustanovenia tohto odseku a rozhodne o ďalšom kroku.

2. Členské štáty môžu využiť možnosť, pokiaľ ide o uplatňovanie článku 7, využiť prechodné obdobie najviac troch rokov od 23. novembra 1996 za predpokladu, že počas tohto prechodného obdobia:

a) každý pracovník dostane trojtýždennú ročnú platenú dovolenku, v súlade s podmienkami pre vznik nároku alebo na priznanie takejto dovolenky ustanovenej vnútroštátnymi právnymi predpismi a/alebo praxou a
b) namiesto trojtýždennej ročnej platenej dovolenky nemôže byť vyplatená peňažná náhrada, s výnimkou prípadov skončenia pracovného pomeru.

3. Ak členské štáty využijú možnosti poskytnuté v tomto článku, okamžite o tom informujú Komisiu.
	D							

Č 23	KAPITOLA 6
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 23
Úroveň ochrany

Bez toho, aby bolo dotknuté právo členských štátov pripravovať, vzhľadom na meniace sa okolnosti, odlišné legislatívne, regulačné alebo zmluvné opatrenia v oblasti pracovného času, pokiaľ sa dodržiavajú minimálne požiadavky stanovené v tejto smernici, vykonávanie tejto smernice nevytvára platné reálne dôvody na zníženie všeobecnej úrovne ochrany poskytovanej
pracovníkom.
	n.a.							
Č 24

O 1

O 2

O 3
	Článok 24
Správy

1. Členské štáty oznámia Komisii znenia ustanovení vnútroštátnych predpisov, ktoré už prijali alebo prijímajú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.

2. Členské štáty podajú každých päť rokov Komisii správu o praktickom vykonávaní ustanovení tejto smernice uvedúc stanoviská sociálnych partnerov.
Komisia o tom informuje Európsky parlament, Radu, Európsky hospodársky a sociálny výbor a Poradný výbor pre bezpečnosť, hygienu a ochranu zdravia pri práci.

3. Počnúc 23. novembrom 1996 každých päť rokov Komisia predloží Európskemu parlamentu, Rade a Európskemu  hospodárskemu a sociálnemu výboru správu o uplatňovaní tejto smernice berúc o úvahy články 22 a 23 a odseky 1 a 2 tohto článku.
								
Č 25	Článok 25
Prehodnotenie fungovania ustanovení so zreteľom na pracovníkov na palubách morských rybárskych lodí

Najneskôr 1. augusta 2009 Komisia po konzultácii s členskými štátmi a vedením a pracovníkmi na európskej úrovni prehodnotí fungovanie ustanovení so zreteľom na pracovníkov na palubách morských rybárskych lodí a preskúma najmä, či sú tieto ustanovenia aj naďalej primerané, najmä pokiaľ ide o ochranu zdravia a bezpečnosť s cieľom navrhnúť vhodné zmeny a doplnky, podľa potreby.
	n.a.							
Č 26	Článok 26
Prehodnotenie fungovania ustanovení so zreteľom na pracovníkov, ktorí sa zaoberajú prepravou cestujúcich

Najneskôr 1. augusta 2005 Komisia po konzultácii s členskými štátmi a vedením a pracovníkmi na európskej úrovni prehodnotí fungovanie ustanovení so zreteľom na pracovníkov, ktorí sa zaoberajú prepravou cestujúcich v pravidelnej mestskej doprave s úmyslom predložiť, ak je treba, primerané úpravy na zabezpečenie koherentného a vhodného prístupu v tomto odvetví.
	n.a.							
Č 27

O 1

O 2	Článok 27
Zrušenie

1. Smernica 93/104/ES v znení smernice uvedenej v prílohe I, časť A sa zrušuje bez toho, aby boli dotknuté povinnosti členských štátov s ohľadom na termíny transpozície ustanovené v prílohe I, časť B.

2. Odkazy na uvedenú zrušenú smernicu sa vytvoria ako odkazy na túto smernicu a čítajú sa v súlade s korelačnou tabuľkou uvedenou v prílohe II.
	n.a.							
Č 28	Článok 28
Nadobudnutie účinnosti
Táto smernica nadobúda účinnosť 2. augusta 2004.
	n.a.							
Č 29	Článok 29
Adresáti

Táto smernica je adresovaná členským štátom.
V Bruseli 4. novembra 2003
Za Európsky parlament
predseda
P. COX
za Radu 
predseda
G. TREMONTI
	n.a.							
PRÍLOHA I
ČASŤ A	PRÍLOHA I
ČASŤ A
ZRUŠENÁ SMERNICA A JEJ ZMENA A DOPLNOK
(Článok 27)
Smernica Rady 93/104/ES (Ú. v. ES L 307, 13.12.1993, s. 18)
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/34/ES (Ú. v. ES L 195, 1.8.2000, s. 41)
ČASŤ B
TERMÍNY PRE TRANSPONOVANIE DO VNÚTROŠTÁTNEHO PRÁVA
(Článok 27)
Smernica Termín na transpozíciu 93/104/ES 23. november 1996
2000/34/ES 1. august 2003 (1)
(1) 1. august 2004 v prípade lekárov v odbornej príprave. Pozri článok 2 smernice 2000/34/ES.
	n.a.							
PRÍLOHA II	PRÍLOHA II
KORELAČNÁ TABUĽKA
Smernica 93/104/ES Táto smernica
Články 1 až 5 Články 1 až 5
Článok 6, úvodné slová Článok 6, úvodné slová
Článok 6 ods. 1 Článok 6 písm. a)
Článok 6 ods. 2 Článok 6 písm. b)
Článok 7 Článok 7
Článok 8, úvodné slová Článok 8, úvodné slová
Článok 8 ods. 1 Článok 8 písm. a)
Článok 8 ods. 2 Článok 8 písm. b)
Články 9, 10 a 11 Články 9, 10 a 11
Článok 12, úvodné slová Článok 12, úvodné slová
Článok 12 ods. 1 Článok 12 písm. a)
Článok 12 ods. 2 Článok 12 písm. b)
Články 13, 14, 15 Články 13, 14, 15
Článok 16, úvodné slová Článok 16, úvodné slová
Článok 16 ods. 1 Článok 16 písm. a)
Článok 16 ods. 2 Článok 16 písm. b)
Článok 16 ods. 3 Článok 16 písm. c)
Článok 17 ods. 1 Článok 17 ods. 1
Článok 17 ods. 2, úvodné slová Článok 17 ods. 2
Článok 17ods. 2 a 1 Článok 17 ods. 3 písm. a) až e)
Článok 17 ods. 2 bod 2 Článok 17ods. 3 písm. f) až g)
Článok 17 ods. 2 bod 3 Článok 17 ods. 4
Článok 17 ods. 2 bod 4 Článok 17 ods. 5
Článok 17ods. 3 Článok 18
Článok 17 ods. 4 Článok 19
Článok 17a ods. 1 Článok 20 ods. 1, prvý pododsek
Článok 17a ods. 2 Článok 20 ods. 1, druhý pododsek
Článok 17a ods. 3 Článok 20 ods. 2
Článok 17a ods. 4 Článok 20 ods. 3
Článok 17b ods. 1 Článok 21 ods. 1, prvý pododsek
Článok 17b ods. 2 Článok 21 ods. 1, druhý pododsek
Článok 17b ods. 3 Článok 21 ods. 2
Článok 17b ods. 4 Článok 21 ods. 3
Článok 17b ods. 5 Článok 21 ods. 4
Článok 17b ods. 6 Článok 21 ods. 5
Článok 17b ods. 7 Článok 21 ods. 6
Článok 17b ods. 8 Článok 21 ods. 7
Článok 18 ods. 1 písm. a) —
Článok 18 ods. 1 písm. b) bod i) Článok 22 ods. 1
Článok 18 ods. 1 písm. b) bod ii) Článok 22 ods. 2
Článok 18 ods. 1 písm. c) Článok 22 ods. 3
Článok 18 ods. 2 —
Článok 18 ods. 3 Článok 23
Článok 18 ods. 4 Článok 24 ods. 1
390 SK Úradný vestník Európskej únie 05/zv. 4
Smernica 93/104/ES Táto smernica
Článok 18 ods. 5 Článok 24 ods. 2
Článok 18 ods. 6 Článok 24 ods. 3
— Článok 25 (1)
— Článok 26 (2)
— Článok 27
— Článok 28
Článok 19 Článok 29
— Príloha I
— Príloha II
(1) Smernica 2000/34/ES, článok 3.
(2) Smernica 2000/34/ES, článok 4.
	n.a.