Dôvodová správa (všeobecná časť)

Na medzinárodnej konferencii zvolanej Organizáciou Spojených národov pre výchovu, vedu a osvetu, ktorá sa konala v Haagu od 21. apríla do 14. mája 1954, bol 14. mája 1954 prijatý Dohovor o ochrane kultúrnych hodnôt v prípade ozbrojeného konfliktu a Protokol k nemu. Dohovor a Protokol nadobudli platnosť 7. augusta 1956. Pre Československú republiku nadobudli Dohovor a Protokol platnosť 6. marca 1958. Slovenská republika do nich sukcedovala dňom 1.1.1993. Dohovor a Protokol k nemu boli publikované pod č. 94/1958 Zb.

Druhý protokol k Haagskemu dohovoru o ochrane kultúrnych hodnôt v prípade ozbrojeného konfliktu (ďalej len ”Druhý protokol”) bol prijatý v Haagu 26. marca 1999. Slovenská republika ho podpísala  dňa 22.12. 1999. K 2. augustu 2002 ho podpísalo 39 štátov a platnosť nadobudne tri mesiace po uložení 20 ratifikačných listín, listín o prijatí, schválení alebo prístupe u generálneho riaditeľa UNESCO. 

Druhý protokol spolu s dohovorom a jeho prvým protokolom patria medzi základné zmluvné dokumenty medzinárodného humanitárneho práva upravujúce spôsob a metódy vedenia vojny s cieľom zabezpečiť čo najväčšiu ochranu kultúrnych hodnôt počas ozbrojeného konfliktu.

Obsah Druhého protokolu tvorí 47 článkov v 9 kapitolách. Jednotlivé ustanovenia protokolu zabezpečujú väčší rozsah existujúcej ochrany kultúrnych hodnôt počas ozbrojeného konfliktu. Zvýšenie ochrany spočíva v nasledovných základných opatreniach :

	V prvom rade ide o spresnenie a rozšírenie ustanovení dohovoru upravujúcich všeobecnú ochranu kultúrnych hodnôt v prípade ozbrojených konfliktov definovaním nevyhnutných opatrení, ktoré treba prijať v čase mieru, definovaním podmienok uplatnenia princípu naliehavej vojenskej nevyhnutnosti, spresnením ochranných opatrení, ktoré treba prijať v prípade útoku a proti účinkom nepriateľských akcií, ako aj zlepšením ochrany kultúrnych hodnôt na okupovanom území.

	Ďalším okruhom je rozšírenie existujúceho systému ochrany kultúrnych hodnôt  zavedením tzv. zvýšenej ochrany kultúrnych hodnôt, ktorej by podliehali na základe prísnych kritérií najvzácnejšie kultúrne hodnoty s významom pre celé ľudstvo. Pre túto skupinu kultúrnych hodnôt sa zavádza najprísnejší režim ochrany, spolu s najprísnejším sankčným postihom za porušenie imunity týchto kultúrnych hodnôt. Zvýšená ochrana vzniká po zápise kultúrnych hodnôt do Medzinárodného zoznamu kultúrnych hodnôt pod zvýšenou ochranou.

	Tretím okruhom je zakotvenie individuálnej trestnej zodpovednosti za konkrétne vážne porušenia protokolu alebo dohovoru. Zároveň sa zavádza princíp univerzálnej jurisdikcie v prípade najvážnejších trestných činov. Tieto ustanovenia dopĺňa procesná úprava stíhania na princípe ”aut dedere aut judicare” (vydať alebo stíhať), úprava vydávania a vzájomnej právnej pomoci pri stíhaní a trestaní týchto trestných činov.

	V súlade s vývojom medzinárodného humanitného práva 5. kapitola rozširuje ochranu kultúrnych hodnôt aj na ozbrojené konflikty, ktoré nemajú medzinárodný charakter a ktoré sa vyskytnú na území jednej zo zmluvných strán protokolu.

	Dôležitým nástrojom na posilnenie ochrany kultúrnych hodnôt je vytvorenie inštitucionálneho zabezpečenia ochrany týchto hodnôt. Kapitola 6 vytvára základné orgány ochrany kultúrnych hodnôt, a to Zasadnutie strán protokolu a Výbor na ochranu kultúrnych hodnôt počas ozbrojeného konfliktu. Zároveň sa zriaďuje Fond na ochranu kultúrnych hodnôt počas ozbrojeného konfliktu.

	Súčasťou komplexnej ochrany kultúrnych hodnôt je aj prijatie opatrení smerujúcich k všeobecnému rozširovaniu informácií o ochrane kultúrnych hodnôt, ako aj opatrení na posilnenie medzinárodnej pomoci a spolupráce.

	Pre zmluvnú stranu Druhého protokolu vyplynú z jeho ustanovení tieto najzákladnejšie záväzky:

	Z kapitoly 2 záväzky súvisiace s prijatím prípravných opatrení v čase mieru podľa článku 5 (v pôsobnosti Ministerstva kultúry SR, Ministerstva obrany SR a Ministerstva vnútra SR), záväzky vyplývajúce z úpravy rešpektovania kultúrnych hodnôt, ochranných opatrení v prípade útoku a proti účinkom nepriateľských akcií(v pôsobnosti Ministerstva obrany SR) a záväzky z ochrany kultúrnych hodnôt na okupovanom území (v pôsobnosti Ministerstva kultúry SR a Ministerstva vnútra SR).

	Z kapitoly 3 vyplývajú jednak záväzky pri poskytovaní statusu zvýšenej ochrany kultúrnym hodnotám a pri posudzovaní jednotlivých záznamov v zozname kultúrnych hodnôt pod zvýšenou ochranou (v pôsobnosti Ministerstva kultúry SR v spolupráci s Ministerstvom zahraničných vecí SR), a jednak záväzky v súvislosti s imunitou kultúrnych hodnôt pod zvýšenou ochranou (v pôsobnosti Ministerstva obrany SR).

	V kapitole 4 sú obsiahnuté záväzky implementovať jednotlivé skutkové podstaty trestných činov podľa článku 15 protokolu, ako aj prijať univerzálnu jurisdikciu nad týmito trestnými činmi (v pôsobnosti Ministerstva spravodlivosti SR) a následne vykonávať ustanovenia o stíhaní, vydávaní a právnej pomoci v súvislosti s týmito trestnými činmi (Ministerstvo vnútra SR, Ministerstvo spravodlivosti SR).

	Z kapitoly 6 vyplývajú záväzky aktívne sa zúčastňovať práce inštitúcií ochrany kultúrnych hodnôt, ako aj predkladať návrhy na poskytnutie finančnej pomoci z fondu. (Ministerstvo zahraničných vecí SR v spolupráci s Ministerstvom kultúry SR a Ministerstvom obrany SR).

	Z kapitoly 7 plynú záväzky zabezpečiť všeobecné rozširovanie informácií o zabezpečení ochrany kultúrnych hodnôt (v pôsobnosti Ministerstva obrany SR), ako aj záväzky vyplývajúce zo systému medzinárodnej pomoci v tejto oblasti (Ministerstvo zahraničných vecí v spolupráci s Ministerstvom kultúry SR a Ministerstvom obrany SR).

	Z kapitoly 8 vyplynú záväzky poskytnúť UNESCO oficiálny slovenský preklad protokolu (Ministerstvo zahraničných vecí SR) ako aj povinnosť predkladať raz za 4 roky správu o implementácii protokolu (Ministerstvo zahraničných vecí v spolupráci s Ministerstvom obrany SR, Ministerstvom kultúry SR, Ministerstvom vnútra SR a Ministerstvom spravodlivosti SR).

		Slovenská republika má v oblasti ochrany kultúrnych pamiatok uzavreté tieto mnohostranné medzinárodné dohovory: Dohovor na ochranu kultúrnych statkov za ozbrojeného konfliktu – UNESCO, Haag, 1954,(č. 94/1958 Zb.), Dohovor o opatreniach zákazu a zamedzenia nedovoleného dovozu, vývozu a prevodu vlastníctva kultúrnych statkov - UNESCO, Paríž, 14. novembra 1970,(č. 15/1980 Zb.), Dohovor o ochrane svetového kultúrneho a prírodného dedičstva – UNESCO, Paríž, 16. novembra 1972, č.159/1991 Zb., Protokol k Dohode o dovoze materiálov vzdelávacieho, vedeckého či kultúrneho charakteru, Nairobi, 26. novembra 1976, č. 18/1998 Z. z., Európsky dohovor o ochrane archeologického dedičstva (Valletta,1992, č. 344 /2001 Z. z., Dohovor o ochrane architektonického dedičstva Európy, (Granada, 1985), č. 369/2001 Z. z., č. 369 /2001 Z. z., Európsky kultúrny dohovor, (Štrasburg, 1954), č. 290/1990 Zb. .
Ministerstvo kultúry SR vypracovalo návrh na prístup SR k Dohovoru UNIDROIT o ukradnutých alebo nezákonne vyvezených kultúrnych predmetoch, ktorý bol vo vláde SR  odsúhlasený dňa 9. 10. 2002. 
	V rámci rezortu MK SR je potrebné uviesť najmä Deklaráciu NR SR o ochrane kultúrneho dedičstva uverejnenú uznesením NR SR č. 91/2001 Z. z., zákon č. 49/2002 Z. z. o ochrane pamiatkového fondu, zákon č. 115/1998 Z. z. o múzeách a galériách a o ochrane predmetov múzejnej hodnoty a galerijnej hodnoty v znení neskorších predpisov, zákon č. 416/2002 Z. z. o navrátení nezákonne vyvezených kultúrnych predmetov ako i zákon č. 200/1994 Z. z. o Komore reštaurátorov a o výkone reštaurátorskej činnosti jej členov, ktoré patria medzi základné právne predpisy z oblasti ochrany pamiatok.
 
Predkladanú zmluvu je potrebné podľa čl. 7 ods. 4 Ústavy SR považovať za  medzinárodnú zmluvu, na ktorej vykonanie je potrebný zákon. Zároveň je potrebné uviesť, že uvedená zmluva nie je medzinárodnou zmluvou o ľudských právach a základných slobodách, medzinárodnou zmluvou, na ktorej vykonanie nie je potrebný zákon ani medzinárodnou zmluvou, ktorá priamo zakladá práva alebo povinnosti fyzických osôb alebo právnických osôb podľa čl. 7 ods. 5 Ústavy SR, a  preto táto zmluva nebude mať prednosť pred zákonmi SR podľa článku 7 ods.5 Ústavy SR. 

Postih trestných činov podľa ustanovenia čl. 15 protokolu je vnútroštátnym trestným právom SR zabezpečený zatiaľ iba čiastočne, a to trestným činom používania zakázaného bojového prostriedku a nedovoleného vedenia boja podľa § 262 ods. 1 písm. b ) a ods. 2 písm. d) Trestného zákona a trestným činom plienenia v priestoroch vojnových operácií podľa § 264 písm. a ) a písm. b) Trestného zákona. Záväzky vyplývajúce z jeho ustanovení v čl. 16 až 20 o jurisdikcii a právnom styku s cudzinou sú už v právnom poriadku SR zapracované v Trestnom zákone a v Trestnom poriadku. Ustanovenie čl. 15 ods. 2 Druhého protokolu o kriminalizácii činov uvedených v odseku 1 bude premietnuté do rekodifikácie Trestného zákona, ktorej pôvodný termín bol odložený. Vláda vo svojom Pláne legislatívnych úloh vlády na rok 2003 stanovila nový termín návrhu uvedeného zákona na december 2003.

Keďže ide o medzinárodnú zmluvou prezidentskej povahy podľa čl. 7 ods. 4 ústavy, podlieha tento protokol v súlade s článkom 86 písm. d) Ústavy SR vysloveniu súhlasu Národnej rady SR a ratifikácii prezidentom SR. 

Problematika upravená Druhým protokolom nie je predmetom úpravy práva Európskych spoločenstiev a práva Európskej únie. Preto tabuľka zhody nie je súčasťou dôvodovej správy.  	

	Materiál prešiel medzirezortným pripomienkovým konaním a pripomienky dotknutých rezortov boli vyhodnotené a zapracované.

Dôvodová správa (osobitná časť)

K článku 1
Obsahuje definície pojmov použitých v texte dohody.
K článku 2
Ustanovuje, že tento protokol dopĺňa dohovor vo vzťahoch medzi stranami. 
K článku 3 
Vymedzuje rozsah uplatnenia protokolu v tom zmysle, že okrem ustanovení, ktoré sa uplatňujú v čase mieru, sa bude tento protokol uplatňovať aj počas vypovedania vojny alebo počas akéhokoľvek iného ozbrojeného konfliktu vzniknutého medzi vysokými zmluvnými stranami, v čase okupácie územia niektorej vysokej zmluvnej strany ako aj vo všetkých ostatných prípadoch, kedy ochranné mocnosti v záujme ochrany kultúrnych hodnôt poskytnú dobré služby.
K článku 4
Upravuje vzťah medzi kapitolou 3 tohto protokolu obsahujúcou ustanovenia o zvýšenej ochrane a inými ustanoveniami dohovoru a tohto protokolu.
K článku 5
Ustanovuje prípravné opatrenia, ktoré sa prijímajú v čase mieru na zabezpečenie kultúrnych hodnôt proti predvídateľným účinkom ozbrojeného konfliktu podľa čl. 3 Dohovoru. Vysoké zmluvné strany Dohovoru zabezpečujú v čase mieru prípravné opatrenia na zabezpečenie kultúrnych hodnôt pred predvídateľnými účinkami ozbrojeného konfliktu. Pripravujú inventáre, plánujú pohotovostné opatrenia pred požiarom a zrútením stavby, pripravujú plány na premiestnenie hnuteľných kultúrnych hodnôt alebo ich primerané zabezpečenie na mieste ich uloženia. V SR je postup pri zabezpečení hnuteľných národných kultúrnych pamiatok v čase mimoriadnych situácií a v čase brannej pohotovosti štátu stanovený zák. č. 42/1994 Z. z. o civilnej ochrane obyvateľstva v znení neskorších predpisov a k nemu vydanej vyhláške Ministerstva vnútra SR č. 75/1995 Z. z. o zabezpečení evakuácie - § 6 plánovanie a zabezpečenie evakuácie, ods. 9 evakuácia umeleckých diel a kultúrnych pamiatok. V zmysle tohto zákona vydávajú rozhodnutia o evakuácii právnickým a fyzickým osobám príslušné okresné úrady podľa zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní v znení zákona č. 215/2002 Z.z. a  podľa nariadenia vlády SR č. 166/1994 Z. z. o kategorizácii územia SR v znení neskorších predpisov. MK SR metodicky usmerňuje zabezpečenie hnuteľných kultúrnych pamiatok prostredníctvom Pamiatkového úradu SR, ktorý vypracoval odborné pokyny pre transport a uloženie hnuteľných kultúrnych pamiatok, ako aj výber hnuteľných kultúrnych pamiatok určených na zvláštnu ochranu. Pamiatkový úrad SR tiež vedie Ústredný zoznam pamiatkového fondu, ktorý pozostáva z registra hnuteľných kultúrnych pamiatok, registra nehnuteľných kultúrnych pamiatok, registra pamiatkových rezervácií a registra pamiatkových zón. Opatrenia podniknuté v čase mieru na zabezpečenie kultúrnych pamiatok – teda ochrany predmetov a objektov kultúrneho dedičstva  sú legislatívne upravené vo viacerých právnych normách. Ochrana zbierkových predmetov múzeí a galérií ako aj knižničných fondov je zakotvená v zák. č. 49/2002 Z. z. o ochrane pamiatkového fondu. 
K článku 6
Ustanovuje, že za účelom zabezpečenia rešpektovania kultúrnych hodnôt v súlade s čl. 4 dohovoru je možné uplatniť odchýlenie na základe naliehavej vojenskej nevyhnutnosti v zmysle čl. 4 ods. 2 dohovoru s cieľom viesť nepriateľskú akciu proti kultúrnym hodnotám len v prípade a počas obdobia, pokiaľ tieto kultúrne hodnoty boli svojou funkciou zmenené na vojenský cieľ a neexistuje schodná alternatíva na získanie naliehavej vojenskej výhody s tou, ktorú poskytuje vedenie nepriateľskej akcie proti tomuto cieľu. Zároveň je možné uplatniť odchýlenie na základe naliehavej vojenskej nevyhnutnosti v zmysle čl. 4 ods. 2 dohovoru s cieľom použiť kultúrne hodnoty na účely, ktoré ich pravdepodobne vystavia riziku zničenia alebo poškodenia, len v prípade  a počas obdobia, pokiaľ nie je možná voľba medzi takýmto použitím kultúrnych hodnôt a iným schodným spôsobom na získanie podobnej vojenskej výhody. Stanovuje i to, kto môže prijať takéto rozhodnutie.
K článku 7
Obsahuje výpočet  ochranných opatrení, ktoré je potrebné, aby urobila strana v konflikte v prípade útoku.   
K článku 8
Ustanovuje ochranné opatrenia, ktoré prijmú strany v konflikte s cieľom vyhnutiu sa účinkom nepriateľských akcií na kultúrne hodnoty. V SR je postup pri zabezpečovaní hnuteľných kultúrnych pamiatok v čase mimoriadnych situácií a v čase brannej pohotovosti štátu stanovený zák. č. 42/1994 Z .z. o civilnej ochrane obyvateľstva v znení neskorších predpisov a vyhláškou MV SR č. 75/1995 Z. z. o zabezpečení evakuácie v znení neskorších predpisov.
K článku 9
Obsahuje ustanovenia týkajúce sa ochrany kultúrnych hodnôt na okupovanom území, pričom strana, ktorá okupuje celé územie alebo časť územia druhej strany, zakáže alebo zamedzí vo vzťahu k okupovanému územiu akýkoľvek nedovolený vývoz, iné odňatie alebo prevod vlastníctva kultúrnych hodnôt, akékoľvek archeologické vykopávky, okrem prípadov, kde je to nevyhnutné na zabezpečenie, zaznamenanie alebo uchovanie kultúrnych hodnôt ako i akékoľvek zmeny na kultúrnych hodnotách alebo zmeny v použití kultúrnych hodnôt, ktorých cieľom je zakryť alebo zničiť kultúrne, historické alebo vedecké dôkazy.
K článku 10
Tento článok zakotvuje zvýšenú ochranu kultúrnym hodnotám, ktorej môžu podliehať kultúrne hodnoty, ktoré sú kultúrnym dedičstvom mimoriadneho významu pre celé ľudstvo; sú chránené  vnútroštátnymi právnymi a administratívnymi opatreniami uznávajúcimi ich výnimočnú kultúrnu a historickú hodnotu a zabezpečujúcimi najvyššiu úroveň ochrany; nepoužívajú sa na vojenské účely alebo na ochranu vojenských miest a strana, ktorá má ochranu nad kultúrnymi hodnotami, urobila vyhlásenie, že tieto kultúrne hodnoty nebudú týmto spôsobom použité. V SR týmto podmienkam zodpovedajú slovenské lokality zapísané do Zoznamu svetového dedičstva : Banská Štiavnica a technické pamiatky okolia, Spišský hrad a pamiatky okolia, Vlkolínec pri Ružomberku a historické jadro mesta Bardejov. Pamiatkový úrad SR vedie Ústredný zoznam pamiatkového fondu, ktorý pozostáva z registra hnuteľných kultúrnych pamiatok, registra nehnuteľných kultúrnych pamiatok, registra pamiatkových rezervácií a registra pamiatkových zón. Z registra hnuteľných kultúrnych pamiatok je spracovaný výber hnuteľných kultúrnych pamiatok určených na zvláštnu ochranu. K čl. 10 o zvýšenej ochrane sa vzťahujú ustanovenia o kategorizácii zbierkových predmetov múzeí a galérií. V zmysle § 6 ods. 2 zák. č. 115/1998 Z. z. v znení neskorších predpisov sa realizuje kategorizácia zbierkových predmetov do 2 kategórií, pričom do 1. kategórie patria zbierkové predmety jedinečnej kultúrnej, historickej, umeleckej a vedeckej hodnoty – ktoré musia byť osobitne označené. Práve na tieto sa vzťahuje osobitný režim zvýšenej ochrany.
K článku 11
Upravuje procedurálne otázky týkajúce sa poskytovania zvýšenej ochrany. Kritériom pre rozhodovanie o poskytnutí alebo zamietnutí zvýšenej ochrany je splnenie podmienok stanovených v čl. l0. Kultúrnym hodnotám bude zvýšená ochrana garantovaná po ich zápise do medzinárodného zoznamu kultúrnych hodnôt pod zvýšenou ochranou. Výbor na ochranu kultúrnych hodnôt v prípade ozbrojeného konfliktu, ktorý sa zriaďuje na základe čl. 24 tohoto protokolu bude poskytovať, pozastavovať alebo rušiť zvýšenú ochranu kultúrnych hodnôt, udržiavať a rozlišovať zoznam kultúrnych hodnôt pod zvýšenou ochranou. Ods. 8 tohto článku ustanovuje, že vo výnimočných prípadoch, ak strana žiadajúca o zaradenie kultúrnych hodnôt do zoznamu nespĺňa kritéria čl. 10 písm. b) tohto protokolu, môže výbor rozhodnúť o poskytnutí zvýšenej ochrany, ak podá požadujúca strana žiadosť o medzinárodnú pomoc podľa čl. 32. I napriek tomu, že v slovenských vnútroštátnych právnych predpisoch nie sú priamo zakotvené ustanovenia o odbornej dokumentácii a jej používaní, ktoré sa vzťahuje na zbierkové predmety 1. kategórie, nie je priame obmedzenie o jej poskytnutí výboru na ochranu kultúrnych hodnôt v prípade ozbrojeného konfliktu. V prípade kultúrnych pamiatok je spracovaný pre interný účel zoznam vybraných hnuteľných kultúrnych pamiatok určených v čase vypuknutia nepriateľských aktov a živelného ohrozenia, ktorý bude v týchto prípadoch k dispozícii na prednostnú ochranu zložkám civilnej ochrany.  V nadväznosti na vyššie uvedené sa bude aplikovať zák. č. 115/1998 Z. z. o múzeách a galériách a o ochrane predmetov múzejnej hodnoty a galerijnej hodnoty v znení neskorších predpisov, zák. č. 183/2000 Z .z. o knižniciach v znení zák. č. 416/2001 Z. z. (osobitne § 20 ods. 2 písm. f)), vyhláška MK SR č. 342/1998  o odbornej správe múzejných zbierkových predmetov a galerijných zbierkových predmetov (§ 13), zák. č. 395/2002 Z. z. o archívoch a registratúrach.
K článku 12
Zakotvuje povinnosť strán v konflikte zdržať sa vytvorenia predmetu útoku z kultúrnych hodnôt pod zvýšenou ochranou alebo zdržať sa použitia týchto hodnôt alebo bezprostredného okolia na podporu vojenskej činnosti. 
K článku 13
Obsahuje ustanovenia týkajúce sa straty zvýšenej ochrany, ku ktorej dochádza v tom prípade, ak je táto ochrana pozastavená alebo zrušená v súlade s čl. 14 alebo v prípade, a len počas doby pokiaľ, tieto hodnoty nadobudli na základe svojho použitia charakter vojenského cieľa. Osobitne je riešená situácia pre prípad, že tieto hodnoty nadobudli na základe svojho použitia charakter vojenského cieľa. 
K článku 14
Stanovuje podmienky, kedy môže výbor pozastaviť status zvýšenej ochrany alebo tento status zrušiť. O každom takomto rozhodnutí zašle generálny riaditeľ UNESCO generálnemu tajomníkovi OSN a všetkým stranám tohto protokolu oznámenie.
K článku 15
Stanovuje, že trestným činom je úmyselné konanie v rozpore s dohovorom alebo týmto protokolom, ktoré sa týka kultúrnych hodnôt a je prevedené spôsobom uvedeným v ods. 1 písm. a) až e). Ods. 1 článku 15 nepovažujeme za samostatnú definíciu trestných činov priamo aplikovateľnú podľa medzinárodného práva. Strany sa podľa ods. 2 tohto článku zaväzujú, že ustanovia činy uvedené v ods. 1 tohto článku ako vnútroštátne trestné činy, pričom sa budú riadiť všeobecnými právnymi princípmi a všeobecnými princípmi medzinárodného práva. Z toho dôvodu bude potrebné definovať tieto konania ako trestné činy v trestnom zákone.
K článku 16
Stanovuje prípady, v ktorých sa strana zaväzuje (bez toho, aby bol dotknutý odsek 2 tohto článku) prijať potrebné opatrenia na prijatie jurisdikcie nad trestnými činmi uvedenými v čl. 15. Ide o prípady, ak je takýto trestný čin spáchaný na území tohto štátu; ak je údajný páchateľ trestného činu štátnym občanom tohto štátu; a v prípade trestných činov vymedzených v čl. 15 ods. 1 písm. a) až c) , ak sa údajný páchateľ nachádza na území tohto štátu. Na  základe tohto protokolu sa nevylučuje individuálna trestná zodpovednosť alebo výkon jurisdikcie podľa aplikovateľného vnútroštátneho práva a medzinárodného práva a neovplyvňuje výkon jurisdikcie podľa obyčajového medzinárodného práva, okrem určitých vymedzených prípadov. 
K článku 17
V súlade s týmto článkom sa strany zaväzujú, že ak sa údajný páchateľ trestných činov podľa čl. 15 ods. 1 písm. a) až c) nachádza na území strany protokolu a dotknutá strana osobu nevydá, potom je táto povinná takúto osobu podrobiť trestnému stíhaniu podľa vnútroštátneho poriadku, resp. medzinárodného práva. Osobám, voči ktorým sa vedie konanie v súvislosti s dohovorom alebo týmto protokolom sa zaručuje spravodlivé zaobchádzanie a spravodlivý proces vo všetkých fázach konania.
K článku 18
Zakotvuje, že trestné činy uvedené v čl. 15 ods. 1 písm. a) až c)  sa považujú za trestné činy, ktoré môžu byť dôvodom na vydanie podľa platnej zmluvy o vydávaní, ktorá bola medzi stranami uzavretá pred nadobudnutím platnosti tohto protokolu. V prípade, ak strana, ktorá podmieňuje vydanie existenciou zmluvy,  bude požiadaná o vydanie stranou, s ktorou nemá zmluvu o vydávaní,  môže dožiadaná strana  považovať tento protokol za právny podklad pre vydanie v súvislosti s vyššie uvedenými trestnými činmi. Strany nepodmieňujúce vydanie existenciou zmluvy uznajú vyššie uvedené trestné činy za trestné činy, ktoré môžu byť dôvodom na vydanie medzi nimi v súlade s podmienkami stanovenými právom dožiadanej strany. V prípade potreby sa pre účely vydávania medzi stranami môžu považovať vyššie uvedené trestné činy za spáchané nielen na mieste, kde sa stali, ale aj na území strán, ktoré prijali jurisdikciu v súlade s čl. 16 ods. 1. 
K článku 19
V súlade s týmto článkom si strany budú navzájom pomáhať pri vyšetrovaní, vydávaní alebo pri zaisťovaní dôkazov potrebných pre konanie týkajúce sa trestných činov uvedených v čl. 15. Strany si budú pomáhať na základe zmlúv o právnej pomoci, a v prípade, že takéto zmluvy neexistujú, budú si pomáhať v súlade so svojím vnútroštátnym právom.
K článku 20
Za politické trestné činy, trestné činy súvisiace s politickými trestnými činmi, za trestné činy politicky motivované sa na účely vydávania nebudú považovať trestné činy stanovené v čl. 15 ods. 1 písm. a) až c). Za politické trestné činy, trestné činy súvisiace s politickými trestnými činmi, za trestné činy politicky motivované sa na účely právnej pomoci nebudú považovať trestné činy vymedzené v čl. 15. Zamietnutie žiadosti o vydanie alebo o právnu pomoc vo vzťahu k uvedeným trestným činom nemôže byť odôvodnené tým, že ide o politický trestný čin, trestný čin súvisiaci s politickými trestnými činmi, za trestný čin politicky motivovaný. Zároveň tento článok stanovuje, že ak sa dožiadaná strana vážne domnieva, že žiadosť o vydanie za trestné činy uvedené v čl. 15 ods. 1 písm. a) až c)  alebo žiadosť o právnu pomoc vo vzťahu k trestným činom  vymedzeným v čl. 15 bola podaná za účelom stíhania alebo trestania osôb z dôvodov jej rasy, náboženského vyznania, národnosti, etnického pôvodu alebo politického presvedčenia, alebo, že vyhovenie tejto žiadosti by malo dopad na postavenie tejto osoby z ktoréhokoľvek z týchto dôvodov, táto strana nie je povinná takúto osobu vydať alebo poskytnúť právnu pomoc.
K článku 21
Strany protokolu sa zaväzujú prijať všetky opatrenia potrebné na potlačenie akéhokoľvek úmyselného použitia kultúrnych hodnôt v rozpore s dohovorom alebo týmto protokolom ako i akéhokoľvek úmyselného nedovoleného vývozu, odňatia alebo prevodu vlastníctva kultúrnych hodnôt z okupovaného územia v rozpore s dohovorom alebo týmto protokolom. 
K článku 22
Posunom v oblasti ochrany kultúrnych hodnôt je skutočnosť, že tento protokol sa bude uplatňovať nielen v prípade medzinárodného ozbrojeného konfliktu ale aj v prípade ozbrojeného konfliktu, ktorý nemá medzinárodný charakter, vyskytujúceho sa na území jednej zo strán. Zároveň sa ustanovuje, že tento protokol sa nebude uplatňovať na situácie vnútorných nepokojov a napätia, ako sú výtržnosti, izolované a sporadické násilné činy a iné činy podobného charakteru. Ustanovenia tohto protokolu sa nepoužijú ako ospravedlnenie priameho alebo nepriameho zasahovania z akéhokoľvek dôvodu do ozbrojeného konfliktu alebo vnútorných alebo vonkajších záležitostí strany, na ktorej území sa takýto konflikt vyskytuje. A nič v tomto protokole sa nepoužije na účely ovplyvňovania suverenity štátu alebo zodpovednosti vlády všetkými legitímnymi prostriedkami udržať alebo obnoviť právo a poriadok v štáte alebo chrániť národnú jednotu a územnú celistvosť štátu.
K článku 23
Obsahuje ustanovenia upravujúce inštitucionálne otázky.
Zasadnutie štátov, ktoré sú stranami tohto protokolu volí členov Výboru na ochranu kultúrnych hodnôt v prípade ozbrojeného konfliktu, stanovuje smernice pre Fond na ochranu kultúrnych hodnôt v prípade ozbrojeného konfliktu a kontroluje jeho používanie Výborom, schvaľuje smernice vypracované Výborom, atď.
K článku 24
Na základe tohto článku sa zriaďuje Výbor na ochranu kultúrnych hodnôt v prípade ozbrojeného konfliktu, členovia ktorého sú kvalifikovaní odborníci z oblasti kultúrneho dedičstva, obrany alebo medzinárodného práva volení takým spôsobom, aby bolo zabezpečené spravodlivé zastúpenie rôznych regiónov a strán sveta.
K článku 25
Obsahuje technické ustanovenia týkajúce sa štvorročného funkčného obdobia strany zastúpenej vo Výbore na ochranu kultúrnych hodnôt v prípade ozbrojeného konfliktu. Strana môže byť bezprostredne opätovne zvolená len na jedno ďalšie funkčné obdobie. 
K článku 26
Obsahuje technické ustanovenia týkajúce sa rokovacieho poriadku Výboru na ochranu kultúrnych hodnôt v prípade ozbrojeného konfliktu, v súlade s ktorým tvorí väčšina členov  Výboru kvórum a rozhodnutia Výboru sa prijímajú 2/3 väčšinou hlasujúcich členov. 
Ak sa rozhoduje o kultúrnych hodnotách, ktoré sú dotknuté ozbrojeným konfliktom, ktorého sú stranou, títo členovia sa hlasovania nezúčastnia.
K článku 27
Obsahuje technické ustanovenia týkajúce sa funkcií Výboru na ochranu kultúrnych hodnôt v prípade ozbrojeného konfliktu, medzi ktoré patrí najmä poskytovanie, pozastavenie a zrušenie zvýšenej ochrany kultúrnych hodnôt, vytvorenie a rozširovanie Zoznamu kultúrnych hodnôt pod zvýšenou ochranou, prijímanie a posudzovanie žiadostí o medzinárodnú pomoc v zmysle čl. 32 Protokolu, atď.
K článku 28
Článok  ustanovuje úlohy sekretariátu UNESCO, ktorý bude pripravovať dokumentáciu Výboru, program jeho zasadnutí a bude zodpovedať za vykonanie jeho rozhodnutí.
K článku 29
Na základe tohto článku sa vytvára Fond na ochranu kultúrnych hodnôt v prípade ozbrojeného konfliktu, zdroje ktorého budú pozostávať z dobrovoľných príspevkov strán, z príspevkov, darov alebo príjmov zo závetov iných štátov, UNESCO ako i iných organizácií OSN, iných medzivládnych alebo mimovládnych organizácií, verejných alebo súkromných organizácií alebo jednotlivcov, atď,. Fond sa ustanovuje na poskytnutie finančnej  alebo inej pomoci na podporu prípravných a iných opatrení, ktoré sa prijmú v čase mieru (v súlade s čl. 5,10, písm. b) a čl. 30 protokolu) ako i poskytovanie finančnej  alebo inej pomoci vo vzťahu k núdzovým, provizórnym alebo iným opatreniam, ktoré sa prijmú na ochranu kultúrnych hodnôt počas ozbrojeného konfliktu alebo na okamžitú obnovu po skončení nepriateľských akcií (v súlade s čl. 8 písm. a)).
K článku 30
Obsahuje ustanovenia týkajúce sa otázky potreby posilňovania rešpektu voči kultúrnym hodnotám a z toho dôvodu rozširovania informácií o ustanoveniach protokolu stranami v čase mieru ako i v čase ozbrojeného konfliktu. 
K článku 31
Zakotvuje ustanovenia o medzinárodnej spolupráci v prípade vážneho porušenia tohto protokolu, kedy sa strany zaväzujú konať spoločne prostredníctvom Výboru alebo jednotlivo v spolupráci s UNESCO a OSN.
K článku 32
Obsahuje ustanovenia o záväzku týkajúceho sa medzinárodnej pomoci. Výbor stanoví pravidlá pre podávanie žiadostí o medzinárodnú pomoc ako i formy možnej medzinárodnej pomoci.
K článku 33
UNESCO môže na základe žiadosti strany poskytnúť technickú pomoc pri organizovaní ochrany kultúrnych hodnôt tejto strany.
K článku 34
Tento článok ustanovuje, že uvedený protokol sa bude uplatňovať v spolupráci s ochrannými mocnosťami, zodpovednými za zabezpečenie záujmov strán v konflikte.
K článku 35
Obsahuje ustanovenia o zmierovacom konaní, v súlade s ktorým poskytnú ochranné mocnosti  svoje dobré služby v prípadoch, kde to považujú za potrebné v záujme kultúrnych hodnôt (najmä ak ide o nezhody medzi stranami v konflikte vo vzťahu k uplatňovaniu alebo interpretácii ustanovení tohto protokolu).
K článku 36
Upravuje zmierovacie konanie v neprítomnosti ochranných mocností, keď môže poskytnúť svoje dobré služby generálny riaditeľ UNESCO alebo tento môže vykonať inú formu zmierovacieho konania alebo sprostredkovania s cieľom vyriešiť spor.
K článku 37
Na základe tohto článku preložia strany tento protokol do svojich úradných jazykov a oficiálne preklady  zašlú generálnemu riaditeľovi UNESCO. Raz za štyri roky predložia strany správu o implementácii protokolu Výboru na ochranu kultúrnych hodnôt v prípade ozbrojeného konfliktu
K článku 38
Ustanovuje povinnosť strán poskytnúť oficiálny preklad protokolu generálnemu riaditeľovi UNESCO, ako aj raz za štyri roky správu o implementácii protokolu.
K článku 39
Autentické znenia sú v arabskom, čínskom, anglickom, francúzskom, ruskom a španielskom jazyku, pričom slovenský preklad nie je autentickým jazykom zmluvy.
K článku 40
Záverečné ustanovenia, podľa ktorých bol tento protokol prijatý 26. marca 1999 a bol otvorený na podpis v Haagu od 17. 5. 1999 do 31.12. 1999.
K článku 41
Obsahuje technické ustanovenia o spôsobe, ktorým  môžu vysoké zmluvné strany  vyjadriť svoj súhlas byť viazaný zmluvou. SR musí podpísaný protokol predložiť prezidentovi SR na ratifikáciu.
K článku 42
Ustanovuje, že tento protokol je otvorený na prístup ďalším vysokým zmluvným stranám od 1.1.2000. 
K článku 43
Záverečné ustanovenie o nadobudnutí platnosti protokolu, v súlade s ktorým zmluva nadobudne platnosť po uložení 20 ratifikačných listín, listín o prijatí, schválení alebo prístupe u generálneho riaditeľa UNESCO.

K článku 44
Záverečné ustanovenie týkajúce sa nadobudnutia platnosti protokolu v situáciách ozbrojeného konfliktu, teda za vypovedania vojny alebo ozbrojeného konfliktu medzi zmluvnými stranami, resp. v prípade okupácie, majú následok bezprostredného účinku ratifikácie, prijatia, schválenia alebo prístupu k tomuto protokolu.
K článku 45
Záverečné ustanovenie zakotvuje strane možnosť vypovedania protokolu písomne generálnemu riaditeľovi UNESCO. Výpovedná lehota je jeden rok, s tým , že výpoveď nadobudne účinnosť jeden rok po obdržaní listiny o výpovedi. Obsahuje i ustanovenia o výpovednej lehote v prípade, že sa počas tejto doby strana, ktorá si želá protokol vypovedať zúčastní ozbrojeného konfliktu.
K článku 46
Zakotvuje povinnosť pre generálneho riaditeľa  informovať všetky vysoké zmluvné strany ako i OSN o uložení každej ratifikačnej listiny, listiny o prijatí, schválení, prístupe alebo o výpovedi.
K článku 47
Ustanovuje, že tento protokol bude registrovaný na sekretariáte OSN na základe žiadosti generálneho riaditeľa UNESCO.