Dôvodová správa

Všeobecná časť
Predložený návrh zákona o poisťovníctve vypracovalo Ministerstvo financií Slovenskej republiky na základe Plánu legislatívnych úloh vlády Slovenskej republiky na rok 2001 (schválený uznesením vlády Slovenskej republiky č. 45/2001) a na základe Národného programu pre prijatie acquis communautaire. 

Cieľom predloženého návrhu zákona je predovšetkým 
•	vytvoriť štandardné, medzinárodne akceptované legislatívne prostredie poistného trhu  zodpovedajúce požiadavkám OECD a EÚ,
•	upraviť podmienky povoľovania pre poisťovne, zaisťovne a sprostredkovateľov v poisťovníctve a niektoré vzťahy súvisiace s pôsobením pobočiek zahraničných poisťovní na území Slovenskej republiky,
•	zabezpečiť ďalšiu liberalizáciu poisťovacích služieb,
•	posilnenie právomoci dohľadného orgánu v poisťovníctvom jeho vybavenie nástrojmi prostredníctvom, ktorých bude môcť účinne ovplyvniť vývoj na poistnom trhu tento monitorovať, ako aj účinne zasahovať v prípade nedostatkov a porúch,
•	vytvoriť právny rámec pre uplatnenie konsolidovaného dohľadu poisťovacích spoločností v skupine,
•	zlepšiť úroveň ochrany oprávnených záujmov poistených a investorov na poistnom trhu.
Základným právnym rámcom pre podnikanie v poisťovníctve na území Slovenskej republiky v súčasnej dobe je zákon Slovenskej národnej rady č. 24/1991 Zb. o poisťovníctve v znení neskorších predpisov.
Hlavným jeho zámerom v čase prijatia bolo vymedziť pravidlá pre podnikanie v komerčnom poisťovníctve a odstrániť štátny monopol v tejto oblasti. Boli stanovené základné zásady pre takúto činnosť akými sú udeľovanie povolení na vznik a podnikanie v poisťovníctve, stanovenie právnych foriem subjektov pôsobiacich v tejto oblasti, pravidlá kontroly ich hospodárenia, ako aj vytvorenia dozorného orgánu nad komerčným poisťovníctvom, ktorým sa stalo Ministerstvo financií Slovenskej republiky. 
Vývoj a situácia na slovenskom poistnom trhu si vyžiadal vykonať niektoré čiastkové úpravy tohto zákona. Toto sa uskutočnilo formou noviel menovite zákonom č. 25/1992 Zb., zákonom č. 197/1992 Zb., zákonom 356/1997 Z.z., zákonom č. 101/2000 Z.z. a zákonom 329/2000 Z.z. Uvedenými právnymi normami bola uskutočnená transformácia systému poistných fondov na systém rezerv poisťovní, vytvoril sa nástroj na kontrolu platobnej schopnosti poisťovní, súbežne boli prijaté opatrenia, ktoré si vyžiadali stanovenie minimálnej výšky základného imania poisťovne. Boli stanovené pravidlá pre kontrolu hospodárenia z hľadiska splnenia záväzkov vyplývajúcich z uzavretých poistných zmlúv poisťovní a pre činnosť orgánu dozoru nad poisťovníctvom. V tejto etape legislatívneho postupu boli implementované smernice Európskej únie prvej generácie týkajúce sa životného poistenia a neživotného poistenia. Tým sa uskutočnil významný krok  pri približovaní sa  poistného práva Slovenskej republiky s právom krajín Európskej únie.
Problematika, ktorá je riešená v smerniciach Európskej únie, je v súčasnosti v platnej legislatíve SR upravená nasledovne. Povolenie na vznik poisťovne a podnikanie v poisťovníctve udeľuje dozorný orgán, ktorým je podľa zákona č. 329/2000 Z.z. Úrad pre finančný trh. Postup povoľovacieho konania zodpovedá požiadavkám vyplývajúcim zo smerníc Európskej únie i keď pravidlá krajín EÚ platné pre túto oblasť sú detailnejšie. Pravidlá a postup na odňatie povolenia na podnikanie v poisťovníctve je v súlade so smernicami EÚ. Inštitút mlčanlivosti a výmeny informácií medzi oprávnenými subjektami sú upravené v súlade so smernicami, ale v súvislosti s prijatím Slovenskej republiky za člena OECD je potrebné túto oblasť riešiť podrobnejšie. Právne formy poisťovní pôsobiacich na slovenskom poistnom trhu sú plne kompatibilné s právnymi formami uplatňovanými v krajinách EÚ. Základné zameranie týkajúce tvorby, použitia a umiestnenia rezerv poisťovní zodpovedá smerniciam EÚ. 

Vo všetkých krajinách EÚ boli zriadené Úrady pre dohľad nad obozretným postupom alebo dozorné orgány pre oblasť poisťovníctva. Skúsenosti s harmonizáciou v Európskej únii poukazujú na to, že funkčný systém by mal obsahovať istý minimálny počet trhových prvkov. Ku kľúčovým nástrojom patrí regulácia vstupu na trh, náročný dohľad nad solventnosťou ekonomických subjektov, dozor nad výpočtom a investovaním požadovaných rezerv, dohľad nad poisťovacími produktmi ponúkanými na trhu a systematická analýza finančných informácií . Zákonom číslo 329/2000 Z.z. bol zriadený Úrad pre finančný trh, na ktorý od 1. novembra 2000 prešli z Ministerstva financií Slovenskej republiky povinnosti orgánu dozoru nad komerčným poisťovníctvom.

Predmetom pripomienok členských krajín EÚ vo vzťahu k Slovenskej republike je pretrvávajúci monopol štátu v oblasti poistenia zodpovednosti za škodu z prevádzky motorového vozidla a poistenie pre prípad zodpovednosti za škodu pri pracovnom úraze alebo chorobe z povolania. Monopol štátu v poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorového vozidla bude odstránený do 1. januára 2002, kedy nadobudne účinnosť zákon o povinnom zmluvnom poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorového vozidla.

Návrh  zákona, vychádza s vládou Slovenskej republiky schválenej Koncepcie rozvoja poisťovníctva v Slovenskej republike. Základné zameranie tohto zákona bude na nasledovné problémové okruhy. Bližšie sa definujú v súlade so smernicami EÚ kategórie spolupoistenie a zaistenie. Rozširujú sa oznamovacie a informačné povinnosti poisťovní tak, aby zodpovedali štandardu krajín s vyspelou trhovou ekonomikou. Zavádza sa povinnosť predkladať na schválenie dozornému orgánu osoby navrhované do štatutárnych orgánov a dozorných orgánov poisťovní vrátane ich zmien. V tejto právnej norme sa zaviedla povinnosť fyzických a právnických osôb, ktoré chcú získať v poisťovni kvalifikovanú účasť alebo svoju účasť zvýšiť, požiadať dozorný orgán o súhlas s nadobudnutím tejto účasti (20 %, 33 %, 50 %). Uvedená povinnosť vyplýva zo smernice č. 92/49/EHS, ktorá pozmenila smernice č. 73/239/EHS a č. 88/357/EHS a smernice č. 92/96/EHS, ktorou boli zavedené zmeny do smerníc č. 79/267/EHS a č. 90/619/EHS.

Z obsahu smerníc vyplýva povinnosť pre dozorné orgány pred udelením oprávnenia na činnosť informovať sa o totožnosti akcionárov a členov s kvalifikovaným podielom v poisťovacom podniku, ako aj o výške ich podielu. Platí to pre priamych aj nepriamych akcionárov alebo členov bez ohľadu na to, či sú nimi fyzické alebo právnické osoby. Tento postup umožňuje dozornému orgánu vyhodnotiť vhodnosť akcionárov, a ak je to potrebné, odmietnuť niektoré skupiny a jednotlivcov ako neprípustné.

	V predkladanom návrhu sa podstatne rozširujú právomoci dozorného orgánu pri ukladaní sankcií predbežného opatrenia, nútenej správy, prevodu poistného kmeňa, peňažných pokút, likvidácie poisťovne. V záujme zabezpečenia ochrany hospodárskeho a služobného tajomstva ako aj ochrany práv jednotlivých klientov, sa v tomto návrhu upresnili povinnosti mlčanlivosti, týkajúcej sa dôverných dokumentov a informácií o poisťovni a poistených, všetkými osobami a inštitúciami, ktoré s takými informáciami prichádzajú do styku. 

	V rámci štandardizácie postupu  dozorného orgánu SR s praxou dozorných orgánov krajín OECD uplynutím stanoveného termínu, ruší sa požiadavka schvaľovania poistných podmienok a ich zmien dozorným orgánom, okrem prípadov ak táto povinnosť vyplýva z osobitných zákonov týkajúcich sa povinne zmluvných poistení. V rámci ďalšej liberalizácie poisťovacích služieb v zmysle príslušných ustanovení smerníc Európskej únie zameraných na princíp voľnosti poskytovania finančných služieb vypúšťa sa zo zákona ustanovenie podľa ktorého životné poistenie osôb, ktoré majú trvalé bydlisko v Slovenskej republike, poistenie majetku na území Slovenskej republiky a poistenie zodpovednosti za škodu vyplývajúcu z činnosti fyzických a právnických osôb na území Slovenskej republiky, je možné uzatvoriť iba v poisťovni, ktorá má povolenie na podnikanie na území  Slovenskej republiky.

	V záujme zabezpečenia splniteľnosti oprávnených záujmov poistených vyplývajúcich z uzavretých poistných zmlúv sa v predloženom návrhu sprísňujú kritériá pri uložení pokuty a stanovení jej výšky, pričom sa prihliada najmä na stupeň závažnosti poškodenia dobrého mena poisťovníctva, stupeň a závažnosť poškodenia záujmov spotrebiteľov a výšku spôsobenej škody. Pri koncipovaní ustanovení zákona, týkajúcich sa pokút, sa vychádza z národných úprav platných v krajinách EÚ. Na základe požiadaviek a oprávnených potrieb dozorného orgánu boli vložené do návrhu zákona osobitné ustanovenia týkajúce sa ozdravného plánu poisťovne, odňatia povolenia na podnikanie v poisťovníctve a likvidácie poisťovne alebo zaisťovne.

Realizáciou uvedených zámerov sa zabezpečí v podmienkach Slovenskej republiky implementácia smerníc Európskej únie I.,  II. a  III. generácie týkajúcich sa komerčného poisťovníctva, vytvoria sa podmienky pre efektívnejšie vykonávanie činností dozorného orgánu v záujme zabezpečenia ochrany oprávnených záujmov poistených.
Predkladaný návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, ďalšími zákonmi Slovenskej republiky, medzinárodnými zmluvami a inými dokumentmi záväznými pre Slovenskú republiku.
Schválenie návrhu tohto zákona nebude mať zvýšené požiadavky na štátny rozpočet ani na vyšší počet pracovníkov.

DOLOŽKA  ZLUČITEĽNOSTI

návrhu zákona s právom Európskej únie

1. Navrhovateľ zákona:
     Vláda Slovenskej republiky.

2. Názov návrhu zákona:
    Návrh zákona o poisťovníctve. 
 
3.	V práve Európskej únie je problematika návrhu zákona upravená:

-	Zmluva o založení ES čl.2,čl.3, čl. 51 ods.2,
-	v Európskej dohode o pridružení medzi SR a EÚ  v čl. 84 a v prílohe XVI,
-	v Smernici Rady č. 73/239/EHS z 24.júla 1973 o koordinácii zákonov, nariadení a administratívnych ustanovení týkajúcich sa zakladania a činnosti v oblasti  priameho poistenia s výnimkou životného poistenia ( OJ L 228 z 16.8.1973 ),
-	v Smernici Rady č. 79/267/EHS z 5. marca 1979 o koordinácii zákonov, nariadení a administratívnych ustanovení týkajúcich sa zakladania a činnosti v oblasti priameho životného poistenia (OJ L 63 z 13.3.1979 ),
-	v Smernici Rady č.88/357/EHS z 22.júna 1988 o koordinácii zákonov, nariadení a administratívnych ustanovení týkajúcich sa priameho neživotného poistenia, určujúcu opatrenia k umožneniu slobodného poskytovania služieb a doplňujúcu smernicu č. 73/239/EHS ( OJ L 172 z 4.7. 1988 ), 
-	v Smernici Rady č. 90/619/EHS z 8.decembra 1990 o koordinácii zákonov, nariadení a administratívnych ustanovení týkajúcich sa priameho životného poistenia ,stanovujúca opatrenia k podpore účinného uplatňovania slobody poskytovať služby a doplňujúcu smernicu č.79/267/EHS ( OJ L 330 z 29.11.1990) 
-	v Smernici Rady č. 92/49/EHS z 18. júna 1992 koordinácii zákonov, nariadení a administratívnych ustanovení týkajúcich sa podnikania v oblasti  priameho poistenia s výnimkou životného poistenia ( OJ L 228 z 11.8.1992),
-	v Smernici Rady č. 92/96/EHS z 10.novembra 1992   o koordinácii zákonov, .nariadení a administratívnych ustanovení týkajúcich sa priameho životného poistenia (OJ L 360 z 9.12. 1992 ),
-	v Smernici Rady č. 98/78/ES z 27. októbra 1998 o doplnkovom dozore poisťovacích spoločnosti v skupine poisťovní ( OJ L 330 z 5.12. 1998)
-	v Smernici Rady č. 77/92/EHS z 13. decembra 1976 o opatreniach na umožnenie efektívneho vykonávania práva na podnikanie a slobody poskytovania služieb v súvislosti s činnosťou poisťovacích agentov a sprostredkovateľov (ISIN Skupina 630 ) a predovšetkým o prechodných opatreniach pre tieto činnosti (OJ L 26 z 31.7.1977 ), 
-	v Smernici Rady č.64/225/EHS z 25. februára 1964 o zrušení obmedzenia voľného pohybu osôb a voľného pohybu služieb v oblasti zaisťovania a retrocesií (OJ L 56 z 4.4.1964) ,
-	v Smernici Rady č. 87/343/EHS z 22.júna 1987 upravujúcej prvú smernicu 73/239/EHS o koordinácii zákonov, nariadení a administratívnych ustanovení týkajúcich sa zakladania a činnosti v oblasti  priameho poistenia s výnimkou životného poistenia pokiaľ sa týka poistenia úveru  a poistenia záruky (OJ L 185 4.7.1987 ),
-	v Smernici Rady č. 84/641/EHS z 10. decembra 1984, ktorá upravuje a dopĺňa, predovšetkým v oblasti poskytovania pomoci turistom, prvú smernicu 73/239/EHS o koordinácii zákonov, nariadení a administratívnych ustanovení týkajúcich sa zakladania a činnosti v oblasti  priameho poistenia s výnimkou životného poistenia (OJ L 339 z 27.12.1984),
-	v Smernici Európskeho parlamentu a Rady č.95/26/EHS zo dňa 29.júna 1995, ktorá doplňuje a mení smernice č. 77/780/EHS a 86/646/EHS v oblasti úverových a finančných inštitúcií, smernice č. 73/239/EHS a 92/490/EHS v oblasti iného než životného poistenia, smernice č. 79/267/EHS a 92/96/EHS v oblasti životného poistenia, smernice 93/22/EHS v oblasti investičných firiem a smernice č. 85/611/EHS v oblasti podnikov kolektívnych investícií (PKI-OCP) (OJ L 168, z 18.07.1995),
-	Smernica Európskeho parlamentu a Rady č. 2000/64/ES zo dňa 7. novembra 2000, ktorou sa mení smernica Rady č. 85/611/EHS, 92/49/EHS,92/96/EHS a 93/22/ES, pokiaľ sa týka výmeny informácií s tretími krajinami ( OJ L 290 17.11.2000).   

4.	Návrh zákona svojou problematikou patrí:
a) medzi prioritné oblasti aproximácie práva obsiahnuté v článku 70 Európskej  
    dohody o pridružení –finančné služby,  
      b) medzi priority odporúčané v Príprave asociovaných krajín strednej a 
          východnej Európy na integráciu  do vnútorného trhu Európskej únie    kapitola 13
          – Finančné služby.

5.	Charakteristika právnych noriem Európskej únie, ktorými je upravená problematika návrhu zákona:

V Zmluve o založení ES článok 2 stanovuje úlohy Spoločenstva medzi ktoré patrí aj vytvorenie spoločného vnútorného trhu. 
Článok 3 Zmluvy o ES vymedzuje činnosti Spoločenstva, medzi ktoré patria okrem iného aj vnútorný trh medzi členskými štátmi charakterizovaný zrušením prekážok voľnému pohybu tovaru, osôb, služieb a kapitálu a zbližovanie právnych predpisov členských štátov v rozsahu potrebnom pre fungovanie spoločného trhu.
Článok 51 v bode 2 Zmluvy o založení ES vymedzuje , že liberalizácia bankových a poisťovacích služieb spojená s voľným pohybom kapitálu sa uskutoční v súlade s liberalizáciou pohybu kapitálu. 
V Európskej dohode o pridružení článok 84 ustanovuje spoluprácu medzi zmluvnými stranami s cieľom vytvoriť a rozvíjať vhodný rámec na podporu poisťovníctva a odvetvia finančných služieb v Slovenskej republike.
 Smernica č. 73/239/EHS a smernica č. 79/267/EHS tiež nazývané smernice prvej generácie vytvárajú právny základ poistného trhu Spoločenstva. Ich hlavným cieľom je koordinovať právne úpravy členských štátov, ktoré sa týkajú zakladania inštitúcií pre priame poistenie a poskytovania priameho poistenia. Účelom týchto smerníc bolo umožniť poisťovniam sídliacim v jednom členskom štáte vykonávať svoju činnosť v  inom členskom štáte v súlade s podmienkami hostiteľskej krajiny a s minimálnymi byrokratickými prekážkami.  
Smernica č. 88/357/EHS a smernica č.90/619/EHS majú prechodný význam a vypĺňajú medzeru medzi smernicami prvej generácie , ktoré mali za cieľ vytvoriť podmienky pre voľné zakladanie poisťovní a smernicami tretej generácie , ktoré zavádzajú ucelený systém poistenia v Európskej únii.
Smernice tretej generácie: smernica č. 92/49/EHS a smernica č. 92/96/EHS priniesli zmeny v doterajšom poistnom systéme Spoločenstva, pretože do vtedy nebolo možné vytvoriť jednotný poisťovací trh, lebo poisťovacie produkty boli predmetom dvanástich rozdielnych dozorných režimov. Týmito smernicami sa zaviedol systém jednotnej licencie na poisťovaciu činnosť tzv. európsky pas, ktorý umožňuje poisťovacím spoločnostiam pôsobiť v rámci celého Spoločenstva prostredníctvom pobočiek alebo prostredníctvom poskytovania cezhraničných služieb.   
Smernica č.98/78/ES vo svojom prvom článku definuje niektoré pojmy ako napr. poisťovacia spoločnosť, poisťovacia spoločnosť nečlenského štátu, zaisťovacia, materská ako aj dcérska spoločnosť, účasť, holdingová poisťovacia spoločnosť, príslušný orgán. V ďalších ustanoveniach smernice  sú upravené prípady uplatnenia dozoru nad poisťovacími spoločnosťami a rozsah doplnkového dozoru. Doplnkový dozor by mali vykonať príslušné orgány členského štátu, v ktorom bolo poisťovacej spoločnosti vydané úradné povolenie. 
Smernica č.77/92/EHS bola základom na vytvorenie regulačného mechanizmu  pre činnosť poisťovacích agentov  a maklérov. Táto smernica tiež zakotvuje vo svojej preambule zákaz akéhokoľvek diskriminačného zaobchádzania na základe štátnej príslušnosti v súvislosti s usadením sa resp. podnikaním a poskytovaním služieb.
Smernica č.64/225/EHS ustanovuje že akákoľvek spoločnosť, výlučne špecializovaná na zaisťovaciu spoločnosť, alebo akákoľvek spoločnosť  pôsobiaca v oblasti poistenia, ako aj zaistenia, môže vykonať svoje aktivity zaistenia - a iba tieto  - na území členského štátu za tých istých podmienok,  ako národné spoločnosti vykonávajúce zaisťovaciu činnosť.       
Smernica č. 87/343/EHS bola prijatá s cieľom poskytnúť ďalšie finančné záruky na poistenie úverov a zrušiť ustanovenia, ktoré jednému členskému štátu umožňovali zakazovať kombináciu poistenia záruky s inými kategóriami poistenia.
Smernica č. 84/641/EHS bola prijatá vzhľadom na rozdielny prístup jednotlivých členských štátov k poistnému krytiu turistov.
Smernica č. 95/26/ES vo svojich úvodných ustanoveniach mení   terminológiu. Slovo finančný podnik  je nahradený v závislosti od toho v akých smerniciach sa používa. Ďalej smernica upravuje výmenu informácií medzi príslušnými úradmi, ktoré vykonávajú dohľad. Zároveň je aj novelou viacerých smerníc.   
Smernica č. 2000/64/ES je novelou viacerých smerníc a to smernice č. 85/611/EHS, smernice č. 92/49/EHS, smernice č . 92/96/EHS a smernice č. 93/22/EHS. Smernica č. 2000/64/ES upravuje možnosť členských štátov s príslušnými orgánmi uzavierať dohody o spolupráci, pokiaľ je zaručená povinnosť mlčanlivosti.  

6.	Vyjadrenie stupňa kompatibility s právnou normou EÚ:

   Návrh zákona je úplne kompatibilný s právnymi normami EÚ. 

Osobitná časť

K § 1
	
V tomto ustanovení sa upravuje účel zákona o poisťovníctve. Zákon o poisťovníctve upravuje vzťahy súvisiace so vznikom, vykonávaním činnosti a zánikom poisťovne a zaisťovní so sídlom na území Slovenskej republiky a vzťahy súvisiace s pôsobením zahraničných poisťovní na území Slovenskej republiky prostredníctvom svojich pobočiek. Cieľom takejto osobitnej regulácie a kontroly poisťovní a zaisťovní, pobočiek zahraničných poisťovni je zabezpečenie stability poisťovacieho systému. Táto úprava explicitne vyjadruje, že sa nevzťahuje na vykonávanie základného zdravotného, nemocenského,  dôchodkového a sociálneho poistenia. 

K § 2

Vymedzujú sa základné pojmy, s ktorými sa v  návrhu zákona ďalej pracuje. Takto sa zabezpečuje jednotný výklad pojmov v záujme odstránenia problémov a nejasností pri ich aplikácii. V tomto ustanovení sú definované subjekty poistného trhu, bližšia charakteristika poisťovacej, zaisťovacej a sprostredkovateľskej činnosti, ďalej sú vymedzené jednotlivé poistné kategórie.

K § 3

V § 3 sú vymedzené pojmy len na účely tohoto zákona. Ide o pojmy, ktoré súvisia najmä s udeľovaním povolení podľa tohoto zákona (napr. dôveryhodná osoba, kvalifikovaná účasť) alebo s výkonom dohľadu (napr. finančná inštitúcia, kontrola, dcérska a materská spoločnosť). Pojem kontroly je definovaný rovnako ako v novom zákone o bankách a vychádza z vymedzenia tohoto pojmu v práve EÚ v smernici č. 83/349 upravujúcej podmienky zostavovania konsolidovanej účtovnej závierky. Nakoľko sa však jedná o pojem primárne vymedzený na účely účtovníctva, bude pojem kontroly v slovenskom právnom poriadku plne harmonizovaný s právom EÚ až po vykonaní príslušných zmien v súvisiacich právnych predpisoch.       

K § 4

Táto časť obsahuje zásadné náležitosti týkajúce sa vykonávania poisťovacej činnosti. Povolenie sa udeľuje podľa požadovaných činností, čo plne zodpovedá postupom v zmysle smerníc Európskej únie pre vykonávanie životného a neživotného poistenia. Priamo v predmetnom návrhu sa určuje výška základného imania v peňažnej forme, ktoré je potrebné na udelenie povolenia na vykonávanie poisťovacej činnosti v závislosti na tom, o aký druh vykonávania poistenia má žiadateľ záujem. Uplatňuje sa odvetvový princíp v povoľovacej činnosti. Členenie odvetví životného a neživotného poistenia tvorí prílohu k tomuto návrhu. 

K § 5

	Podmienky, ktoré musí žiadateľ splniť, aby mu bolo udelené povolenie na vznik a činnosť sú zamerané na prehľadnosť a nezávadnosť finančných prostriedkov, vhodnosť budúcich akcionárov poisťovne, odbornú spôsobilosť a dôveryhodnosť osôb navrhovaných za členov štatutárneho orgánu a vedúcich zamestnancov a prehľadnosť vzťahov skupiny s úzkymi väzbami, ku ktorej patrí aj akcionár s kvalifikovanou účasťou na poisťovni. 
 Okrem iných skutočností bude musieť žiadateľ preukázať vhodnosť osôb, ktoré budú akcionármi poisťovne s kvalifikovanou účasťou. Táto požiadavka vyplýva z toho, že štátny dozor je povinný hodnotiť vlastnícku štruktúru poisťovne. Pri hodnotení vhodnosti prípadného akcionára sa bude požadovať hodnoverné preukázanie prehľadného a dôveryhodného pôvodu peňažného vkladu do základného imania a bude sa tiež vyžadovať ich spoľahlivosť vo vzťahu k požiadavkám na bezpečné fungovanie poisťovne. Uvedené skutočnosti sa overujú za účelom, aby povolenie na vznik a činnosť poisťovne nebolo vydané akcionárom, ktorých pozadie je nejasné alebo nevhodné (napr. osoby z tzv. daňových rajov alebo osoby prepojené na tieto centrá) alebo osobám, ktorých hlavný predmet podnikania nie je zárukou toho, aby mohli zabezpečiť bezpečné vykonávanie finančných služieb a neohrozili stabilitu finančného sektora. Napríklad, ak tieto osoby nemajú dobrú podnikateľskú povesť, nie sú občiansky bezúhonné (v prípade fyzickej osoby) alebo nevedia preukázať transparentnosť svojich finančných a majetkových vzťahov k iným subjektom. Podmienkou pre udelenie povolenia je aj to, že poisťovňa bude podstatnú časť činnosti vykonávať na území Slovenskej republiky (je to dôležité z hľadiska vzájomného uznávania povolení a dohľadu v rámci EÚ). Na rozhodovanie o žiadosti o udelenie povolenia na vykonávanie poisťovacej činnosti sa vzťahuje zákon o dohľade nad finančným trhom pričom žiadosť musí byť úplná, pravdivá a musia k nej byť priložené všetky požadované prílohy.
Podmienky uvedené v odseku 2, na základe ktorých bolo poisťovni udelené povolenie, musí poisťovňa  dodržiavať počas celej svojej existencie, až pokiaľ mu povolenie na vznik a činnosť poisťovne nezanikne alebo pokiaľ jej nebude odobraté.
Na účely zákona sa tiež definuje pojem odborná spôsobilosť, pod ktorou sa bude rozumieť ukončené vysokoškolské vzdelanie  a najmenej trojročná prax v oblasti finančného trhu.  

K § 6

Toto ustanovenie upravuje pravidlá a podmienky na udelenie povolenia na výkon činností zahraničnej poisťovne na území Slovenskej republiky. Tieto pravidlá a podmienky sú obdobné ako pre slovenské poisťovne s prihliadnutím na niektoré špecifiká, ktoré sa môžu týkať len zahraničných poisťovní. Pre pobočku zahraničnej poisťovne sa stanovuje povinnosť uložiť v banke na samostatnom účte finančné prostriedky vo výške jednej štvrtiny garančného fondu podľa § 30.

K § 7

Toto ustanovenie rieši vzťah konania o žiadosti o udelenie povolenia na vznik a činnosť poisťovne a platnej medzinárodnej zmluvy tak, že povolenie nemôže byť udelené, pokiaľ by takéto povolenie bolo v rozpore s príslušnou medzinárodnou zmluvou. Za takúto zmluvu je potrebné považovať aj zmluvu o pristúpení štátu k EÚ. Práve členské štáty v niektorých prípadoch zaujímajú spoločnú politiku k poisťovniam so sídlom mimo EÚ a v prípade členstva SR v EÚ sa budeme musieť týmto opatrenia Európskej komisie prispôsobiť.

	K § 8

	Úradu pre finančný trh je uložená povinnosť konzultovať udelenie povolenia na vznik a činnosť poisťovne s orgánom dozoru členského štátu EÚ, ak osoba, ktorá žiada o povolenie, je dcérskou spoločnosťou osoby, ktorá je poisťovňou   v tomto členskom štáte alebo dcérskou spoločnosťou osoby, ktorá je materskou spoločnosťou alebo kontroluje poisťovňu v tomto členskom štáte.
Toto ustanovenie nadobudne platnosť až po vstupe SR do EÚ.
	
K § 9 a 10 

Ustanovenie ods. 1 určuje, že povolenie na vznik a činnosť poisťovne a na výkon činností pobočky zahraničnej poisťovne sa vydáva na neurčitý čas, nie je prevoditeľné na inú osobu a tiež, že toto povolenie neprechádza na inú osobu. Týmto ustanovením sa jednoznačne ustanovuje, že povolenie je individuálne určené a nie je v žiadnom prípade prevoditeľné na iného.
     Poisťovňa alebo pobočka  zahraničnej poisťovne bude môcť vykonávať len poisťovacie činnosti  uvedené v povolení, pričom v povolení musí byť uvedený aspoň jeden druh poisťovacej činnosti. Rozšíriť poisťovaciu činnosť o ďalšie druhy  poistenia  bude môcť poisťovňa  len na  základe povolenia úradu.
V § 10 sú taxatívne vymenované skutočnosti, kedy zaniká povolenie na vykonávanie poisťovacej činnosti. O vzniku týchto skutočností je poisťovňa a pobočka zahraničnej poisťovne povinná informovať úrad.

K § 11 a 12

Upravujú sa náležitosti na vykonávanie zaisťovacej činnosti. Základným predpokladom pre začatie správneho konania zo strany úradu vo veci udelenia povolenia na vykonávanie zaisťovacej činnosti je potvrdenie banky o splatenie základného imania zaisťovne podľa § 11. Súčasťou žiadosti je aj doklad o pôvode finančných zdrojov použitých na tvorbu základného imania spoločnosti, ako aj potvrdenie o vhodnosti a odbornej spôsobilosti osôb navrhovaných za členov riadiacich a štatutárnych orgánov.
V tomto ustanovení je zakotvené splnomocnenie, na základe ktorého je ministerstvo financií oprávnené formou všeobecne záväzného právneho predpisu bližšie ustanoviť náležitosti žiadosti na vykonávanie zaisťovacej činnosti a formou všeobecne záväzného právneho predpisu ustanoví spôsob preukazovania splnenia podmienok, na ktoré je viazané povolenie na vykonávanie poisťovacej alebo zaisťovacej činnosti.

K § 13

	Bližšie sa charakterizuje náplň sprostredkovania poistenia. Sprostredkovateľská zmluva je zmluva, ktorou sa sprostredkovateľ zaväzuje obstarať záujemcovi za odmenu príležitosť uzavrieť poistnú zmluvu. Okrem uvedeného sa do tejto činnosti zahŕňa aj spolupráca pri správe poistných a zaisťovacích zmlúv, spolupráca pri likvidácii poistných udalostí. Súčasťou sprostredkovateľskej činnosti je tiež poskytovanie odborného poradenstva. V predmetnom návrhu sa rozdeľujú sprostredkovatelia do dvoch základných skupín a to, na poisťovacích agentov a poisťovacích alebo zaisťovacích maklérov. Sprostredkovateľom vykonávajúcim takúto činnosť v mene poisťovne alebo zaisťovne je poisťovací agent, pričom za škody vyplývajúce z jeho činnosti ako sprostredkovateľa plne zodpovedná príslušná poisťovňa a takáto osoba musí byť zapísaná v zozname poisťovacích agentov, ktorý vedie úrad. Poisťovací alebo zaisťovací maklér môže sprostredkovanie poistenia v celom rozsahu vykonávať ako fyzická alebo právnická osoba, len ak spĺňa týmto zákonom stanovené požiadavky a má povolenie na vykonávanie tejto činnosti od úradu. V návrhu sa uvádzajú okolnosti, za ktorých úrad zruší už vydané povolenie pre poisťovacieho alebo zaisťovacieho makléra. Zavádza sa všeobecná povinnosť makléra poistiť svoju zodpovednosť za škodu spôsobenú pri výkone sprostredkovania poistenia alebo zaistenia.   

	K § 14

Na zriadenie pobočky poisťovne v zahraničí nie je potrebné povolenie, je však stanovená informačná povinnosť poisťovne voči Úradu pre finančný trh.  

	K § 15 až  21

Tieto ustanovenia nadobudnú účinnosť od vstupu Slovenskej republiky do Európskej únie. Poisťovňa, ktorá má sídlo v niektorom členskom štáte, môže na základe povolenia udeleného orgánom štátu, kde má sídlo poskytovať  služby v oblasti poisťovníctva a  aj v ostatných  členských štátoch (samozrejme v rozsahu svojho povolenia a po splnení určitých  podmienok). Ide o ustanovenia tzv. európskeho pasu.  Preto sa v súlade s direktívami č. 92/49/EEC a 92/96/EEC   upravujú postupy, za ktorých môže poisťovňa na území Slovenskej republiky poskytovať  služby v oblasti poisťovníctva v štátoch EÚ bez ďalšieho povolenia (§ 15 a 16) v rámci tzv. európskeho pasu a naopak, podmienky, za ktorých môže zahraničná  poisťovňa  so sídlom v členskom štáte EÚ poskytovať  služby v oblasti poisťovníctva na území SR ( § 17 a 18). V súlade s direktívami č. 92/49/EEC a 92/96/EEC –o neživotnom a životnom poistení a  § 19 až 21 upravujú vzťahy a kompetencie orgánov dohľadu  členských štátov s Úradom pre finančný trh pri výkone dohľadu nad slovenskými poisťovňami   pôsobiacimi v členských štátoch EÚ a nad poisťovňami  so sídlom v členských štátoch EÚ pôsobiacimi na území SR.    

K § 22  až 29

Rezervy poisťovne alebo zaisťovne predstavujú cudzí zdroj krytia záväzkov, ktoré vznikli z poisťovacej alebo zaisťovacej činnosti v sledovanom období, ale z rôznych dôvodov nemohli byť realizované. Poistné rezervy sú definované v smernici č. 91/674/EHS. Ich objem musí byť vždy v takej výške, aby poisťovňa mohla plniť záväzky vyplývajúce zo spravovaných poistných zmlúv. Rezervy sa musia vytvárať v takom objeme, v akom je poisťovňa schopná svoje budúce záväzky predvídať. Poisťovňa v súlade s predmetom svojej činnosti vytvára rezervy na pokrytie svojich budúcich potrieb. Jednotlivé druhy vytváraných rezerv sú taxatívne uvedené v tomto ustanovení. V prípade ak záväzky voči poisteným nemôže poisťovňa uhradiť z takýchto rezerv, je oprávnená vytvárať aj ďalšie rezervy. V záujme zabezpečenia plynulého uhrádzania záväzkov poisťovne alebo zaisťovne, ktoré vyplývajú z ich činnosti je stanovená povinnosť umiestnenia rezerv v súlade ustanovením § 29.
Ustanovuje sa povinnosť poisťovne zostaviť zoznam, ktorý musí obsahovať výšku vytvorených rezerv poisťovne a ich umiestnenie. Tento zoznam je poisťovňa povinná predkladať úradu každoročne v stanovenom termíne. V prípade ohrozenia solventnosti poisťovne je úrad. oprávnený nariadiť zmenu umiestnenia prostriedkov rezerv poisťovne. 
 
K § 30

Solventnosť poisťovne je jej schopnosť uhradiť v príslušnom objeme a čase všetky záväzky vyplývajúce z uzavretých poistných zmlúv. Solventnosť poisťovne sa týka neznámych budúcich záväzkov poisťovne, ktoré s väčšou či menšou pravdepodobnosťou môžu v budúcnosti vzniknúť. To znamená, že aj v prípade nedostatku poistných rezerv musí mať poisťovňa k dispozícii iné voľné zdroje, ktoré je schopná použiť na krytie záväzkov poisťovne. V doterajšom úprave týkajúcej sa poisťovníctva sa používa miesto termínu solventnosť termín platobná schopnosť. Platobná schopnosť vyjadruje okamžitú likviditu poisťovne pre známe záväzky v danom účtovnom období, teda sa týka problematiky poistných rezerv. Solventnosťou sa pre účely tohto zákona rozumie primeraná kapitálová vybavenosť poisťovne na krytie možných záväzkov vyplývajúcich zo spravovaných poistných zmlúv. Stanovenie solventnosti má osobitný význam preto, že v poisťovacej praxi nie je vždy isté, či prijaté poistné a vytvorené rezervy umožnia poisťovni splniť vo všetkých prípadoch svoje záväzky z poistenia. Úroveň kapitálovej vybavenosti zároveň aj určuje aj podmienky poistnej kapacity poisťovne. Platí zásada, že prijaté poistné, z ktorého poisťovňa hradí záväzky na vlastný vrub by nemalo byť vyššie ako 6 až 7-násobok voľného kapitálu, ktorý má poisťovňa k dispozícii. Poisťovňa pravidelne v stanovených termínoch preukazuje solventnosť dozornému orgánu. Úrad vykonáva kontrolu solventnosti poisťovne. V prípade zistenia, že poisťovňa neplní podmienky dostatočnej solventnosti môže uložiť opatrenia na odstránenie zistených nedostatkov.

K § 31 a 32
	
Účtovníctvo poisťovní je upravené zákonom č. 563/1991 Zb. o účtovníctve a opatreniami MF SR, ktorými sa ustanovuje účtovná osnova a postupy účtovania poisťovne alebo zaisťovne. V týchto opatreniach sa ďalej ustanovuje usporiadanie a obsahové vymedzenie položiek učtovnej závierky poisťovní a minimálnej rozsah údajov z nej určený na  zverejnenie. Tieto úpravy zodpovedajú ustanoveniam smernice č. 91/674/EHS o ročných účtoch a konsolidovaných účtoch poisťovní. Povinnosť  nechať si preskúmať ročnú účtovnú závierku audítorom má predovšetkým poisťovňa, ktorá musí túto osobu oznámiť úradu.  V prípade, že úrad má voči osobe audítora výhrady môže požiadať poisťovňu aby túto činnosť vykonávala iná osoba. V prípade, keď poisťovňa síce vybrala náhradného overovateľa, ale úrad má oprávnené výhrady k jeho osobe alebo v prípade, keď poisťovňa v stanovenom termíne neurčila osobu náhradného overovateľa má úrad oprávnenie sám určiť osobu overovateľa.  Poisťovňa je povinná ročne zverejňovať ročnú účtovnú závierku spolu so správou. 

K § 33 a 34

Na základe tohto ustanovenia poisťovňa, zaisťovňa a zahraničná  poisťovňa alebo zaisťovňa sú povinné vypracovať a predkladať výkazy, hlásenia a správy o svojom hospodárení ustanoveným spôsobom v stanovených termínoch. Obsah, formu, členenie, termíny, spôsob a miesto predkladania ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo. V § 34 sa zase vymedzujú ďalšie informačné povinnosti poisťovne, ako aj iných osôb smerom k úradu.

K § 35

V súlade s medzinárodnými štandardami, ktoré sú uplatňované v krajinách OECD sa v tomto ustanovení zavádza povinnosť vyžiadať si predchádzajúci súhlas úradu v prípadoch uvedených v tomto zákone. Jedná sa predovšetkým o také významné skutočnosti, akými je nadobudnutie alebo prekročenie podielu na základnom imaní poisťovne alebo zaisťovne v stanovených hraniciach, zníženie základného imania poisťovne alebo zaisťovne, návrhov členov štatutárnych orgánov poisťovne alebo zaisťovne, zlúčenie, splynutie alebo rozdelenie poisťovne, ako aj predaj poisťovne, zaisťovne alebo pobočky zahraničnej poisťovne alebo zaisťovne. Žiadateľ o takýto súhlas musí splniť požiadavky stanovené v tomto právnom predpise. Zároveň je tu stanovená možnosť, aby ministerstvo podrobnejšie upravilo náležitosti žiadosti o udelenie predchádzajúceho súhlasu formou všeobecne záväzného právneho predpisu.

K § 36

Zavádza sa nový inštitút zodpovedného aktuára, ktorý je obvyklý v krajinách s vyspelou trhovou ekonomikou, jeho základnou úlohou je výrazne prispievať k finančnej stabilite poisťovní alebo zaisťovní. Pre splnenie uvedeného účelu sa ukladá spoločnostiam povinnosť nechať si zodpovedným aktuárom potvrdiť správnosť zákonom stanovených údajov. Zodpovedným aktuárom môže byť fyzická osoba, ktorá spĺňa týmto zákonom stanovené požiadavky a je zapísaná do zoznamu aktuárov, ktorý vedie úrad. Zoznam aktuárov sa verejne sprístupňuje obvyklým spôsobom. Úrad v súčinnosti so Slovenskou spoločnosťou aktuárov posudzuje činnosť týchto aktuárov a v prípade preukázania vedomého porušenia povinností stanovených týmto zákonom vyčiarkne zodpovedného aktuára zo zoznamu.

K § 37

Vzhľadom na osobitý charakter poisťovne a zaisťovne (tieto nakladajú s cudzími prostriedkami) zákon osobitne vyjadruje požiadavky na ich riadenie a organizáciu, ktoré sú odlišné od iných podnikateľských subjektov podliehajúcich Obchodnému zákonníku, napr. požiadavka na systém vnútornej kontroly, na informačný systém alebo požiadavka zahrnúť do organizačnej štruktúry útvar alebo zamestnanca zodpovedných za prevenciu a odhaľovanie legalizácie príjmov z trestnej činnosti.
Poisťovňa resp. zaisťovňa je povinná vo svojich vnútorných pravidlách činnosti upraviť, aké transakcie s finančnými nástrojmi môžu vykonávať členovia predstavenstva, dozornej rady a ostatní zamestnanci.

	K § 38

	Zákon tiež upravuje povinnosť poisťovne resp. zaisťovne upraviť vzťahy s členmi štatutárneho orgánu mandátnu zmluvu o výkone funkcie. Zákon nad rámec úpravy v Obchodnom zákonníku požaduje, aby tieto zmluvy o výkone funkcie umožnili uplatňovať voči členom štatutárneho orgánu a vedúcemu pobočky zahraničnej poisťovne zodpovednosť za skutočnú škodu spôsobenú spoločnosti pri výkone ich funkcie,       ak porušia povinnosti vyplývajúce zo zákonov, iných všeobecne záväzných právnych predpisov, stanov  a iných vnútorných aktov riadenia. Pod vnútornými aktami riadenia sa v tomto kontexte rozumejú najmä. vnútorné organizačné poriadky upravujúce pravidlá činnosti podľa § 37 ods.2. (pravidlá vnútornej kontroly, pravidlá na predchádzanie stretu záujmov).  

K § 39

Toto ustanovenie vymedzuje okruh funkcií a osôb, ktoré nesmú byť členmi predstavenstva alebo dozorných orgánov poisťovní alebo zaisťovní, zamedzuje účasť členov štatutárnych orgánov poisťovní alebo zaisťovní na podnikaní iných právnických osôb a zakazuje zneužívanie informácií nadobudnutých pri výkone funkcie alebo zamestnania pre neoprávnené získavanie výhod.

K § 40

Za účelom ochrany oprávnených záujmov poistených subjektov zákon ukladá povinnosť mlčanlivosti o všetkých skutočnostiach, ktorých zverejnenie by mohlo poškodiť klientov. Nedodržanie povinnosti mlčanlivosti je dôvodom na uloženie pokuty úradom. Požadované informácie môže poisťovňa poskytnúť len v prípadoch určených zákonom a orgánom taxatívne uvedených v zákone.  V súvislosti s možnosťou vykonávania poisťovacích činností zahraničnej poisťovne na území Slovenskej republiky formou pobočky sa rozširujú možnosti úradu v oblasti informácií, ako aj vzájomnej spolupráce s dozorným orgánom krajiny v ktorej má zahraničná poisťovňa sídlo. Týmto ustanovením sa neporušuje zachovanie mlčanlivosti, pretože spoluprácou dozorných orgánov sa zabezpečí ochrana oprávnených záujmov klientov. 
Povinnosť zachovávať mlčanlivosť zákon priamo ukladá pracovníkom  poisťovne, úradu ako aj ďalším osobám, ktoré pri výkone svojej činnosti prišli do styku s údajmi, ktoré sú predmetom obchodného tajomstva poisťovne alebo zaisťovne. Tieto osoby sú povinné zachovávať mlčanlivosť o skutočnostiach, ktoré sa dozvedeli počas pracovného alebo obdobného pomeru v poisťovni, ako aj po ich ukončení.

K § 41

Jednou z foriem ochrany klientov je dohľad nad činnosťou subjektov vystupujúcich na v poisťovníctve. Dohľad  je v rôznych formách zakotvený v právnych poriadkoch všetkých štátov s rozvinutým finančným trhom a väčšinou je pre jeho výkon tak ako aj v SR zriadený zvláštny orgán. Zákon poveruje výkonom dohľadu podľa tohto zákona Úrad pre finančný trh, čím je povoľovacia a dozorná činnosť sústredená v jednom orgáne. Dohľad sa nevzťahuje na činnosti Národnej banky Slovenska vykonávané podľa zákona o Národnej banke Slovenska. Oproti doterajšej úprave sa pojem „dozor v poisťovníctve“ nahrádza pojmom dohľad v poisťovníctve v súlade s pripravovanou rekodifikáciou zákona č.329/2000 Z.z. o Úrade pre finančný trh, ktorá má navrhovaný rovnaký dátum účinnosti ako tento zákon.  
Zákon vymedzuje predmet dohľadu jednak ako dohľad nad dodržiavaním podmienok povolení udelených podľa tohto zákona a ďalej ako dohľad nad dodržovaním právnych predpisov týkajúcich sa dohľadu podliehajúcich subjektov.
Právomoci a povinnosti Úradu pre finančný trh a kontrolovaných osôb, ako aj procesné postupy pri vykonávaní kontroly sú upravené v zákone o Úrade pri finančný trh.
Osoby podliehajúce dohľadu sú povinné v  lehote určenej úradom odovzdať úradu ním požadované  údaje, doklady a informácie potrebné pre riadny výkon tohto dohľadu.

K § 42

S rozvojom finančných systémov sa mení systém regulácie a dohľadu tak, aby sa prispôsobil zmenám a predvídal ich. Preto v štátoch Európskej únie, ako aj v tranzitívnych hospodárstvach  na ceste k členstvu v Európskej únii, možno pozorovať viaceré kroky orgánov dohľadu smerujúce k takému systému dohľadu, ktorý by bol čo najviac pružný, proaktívny a komplexný. Zavedenie konsolidovaného dohľadu nad poisťovníctvom nadväzuje na zavedenie konsolidovaného dohľadu nad bankami a po plánovanom zavedení konsolidovaného dohľadu nad kapitálovým trhom by konsolidovaný dohľad mal byť komplexne zapracovaný právneho poriadku Slovenskej republiky.
V odseku 1 sa definuje, čo sa rozumie dohľadom na konsolidovanom základe, t.j. sledovanie a regulácia rizík konsolidovaných celkov a subkonsolidovaných celkov, ktorých súčasťou je poisťovňa alebo zaisťovňa, za účelom obmedzenia rizík, ktorým je poisťovňa alebo zaisťovňa vystavená z dôvodu jej účasti v konsolidovanom alebo subkonsolidovanom celku, ako aj kedy Úrad pre finančný trh vykonáva dohľad na konsolidovanom základe (ak osoba kontrolujúca konsolidovaný alebo subkonsolidovaný celok je poisťovňou, zaisťovňou alebo finančnou inštitúciou). Konsolidovaný dohľad nad konsolidovanými celkami, ktoré kontroluje banka, vykonáva Národná banka Slovenska.

K § 43

V tomto ustanovení sa upravuje povinnosť úradu viesť zoznam finančných inštitúcií, ktoré kontrolujú konsolidované celky, nad ktorými vykonáva dozor na konsolidovanom základe. Do zoznamu teda nebudú zahrnuté finančné inštitúcie, nad ktorými vykonáva dohľad Národná banka Slovenska. Uvedený zoznam bude úrad zasielať príslušným orgánom bankového dohľadu a dozoru nad finančnými inštitúciami a poisťovňami členských štátov Európskej únie a Európskych komisií.

K § 44

Toto ustanovenie zohľadňuje požiadavky smernice č. 98/78/ES o doplnkovom dozore poisťovacích spoločností v skupine poisťovní upraviť možnosť  na zahrnutie alebo vyňatie spoločností do konsolidovaného celku  a z konsolidovaného celku.

K § 45

V tomto ustanovení návrhu zákona sú vymedzené povinnosti osoby, ktorá kontroluje konsolidovaný celok. Ide najmä o dodržiavanie  pravidiel obozretného podnikania a oznamovania úradu priamo alebo prostredníctvom kontrolujúcej osoby  všetky informácie, ktoré sú potrebné na vykonávanie dozoru na konsolidovanom základe.
Toto ustanovenie splnomocňuje ministerstvo na vydanie všeobecne záväzného právneho predpisu, ktorý sa bližšie ustanovujú termíny, spôsoby a postupy predkladania výkazov, hlásení a správ.

K § 46

Tento § návrhu zákona ustanovuje povinnosť právnickým osobám, ktoré sú zahrnuté do konsolidovaných celkov, vytvoriť kontrolné mechanizmy, ktoré zabezpečujú správnosť poskytovaných informácií na účely dozoru na konsolidovanom základe.
Splnomocňuje úrad priamo alebo sprostredkovane vykonávať kontrolu na mieste v osobách  zahrnutých do konsolidovaného celku na účely výkonu dozoru na konsolidovanom základe.
	Určuje povinnosti kontrolujúcej poisťovne alebo zaisťovne zabezpečiť vykonanie auditu v právnických osobách  zahrnutých do konsolidovaného celku na náklady kontrolujúcej poisťovne alebo zaisťovne alebo osôb zahrnutých do konsolidovaného celku na účely výkonu dozoru na konsolidovanom základe. Audítorom sa zároveň ukladá povinnosť poskytnúť informácie úradu a audítormi podriadených osôb pri výkone auditu.

	K § 47

Splnomocňuje úrad dohodnúť podmienky dozoru na konsolidovanom základe s príslušným orgánom dozoru, pokiaľ je poisťovňa alebo zaisťovňa súčasťou konsolidovaného celku, v ktorej vykonáva kontrolu kontrolujúca poisťovňa alebo zaisťovňa, finančná inštitúcia alebo iná spoločnosť, ktorá má sídlo v zahraničí.

K § 48

Doterajšia právna úprava neposkytuje úradu všetky nástroje a možnosti na rýchly a predovšetkým účinný zásah smerujúci k zabezpečeniu finančného zdravia poisťovne alebo zaisťovne, ako aj na zosúladenie ich činností s platnými právnymi predpismi. Doterajšie ustanovenia zákona majú iba všeobecný charakter a nedávajú dostatočnú právnu istotu ani úradu ani dozorovaným subjektom vzhľadom na malý rozsah oprávnení, ktoré môže úrad použiť. Z týchto dôvodov v predkladanom návrhu sa upresňujú a bližšie konkretizujú opatrenia úradu, ktoré tento prijíma v závislosti na závažnosti zistených nedostatkov, predovšetkým od stupňa ohrozenia solventnosti, prípadne úplnej neschopnosti poisťovne alebo zaisťovne splniť prevzaté záväzky. 
	Opatrenia úradu pri zistení nedostatkov v činnosti poisťovne sa zameriavajú na ich odstránenie. Tieto sa môžu realizovať uložením povinnosti poisťovni predkladať dozornému orgánu osobitné výkazy, hlásenia a správy, zákazom vykonávania nepovolenej činnosti, obmedzením alebo pozastavením výkonu niektorých poisťovacích činností, odobratím povolenia na vykonávanie niektorej poisťovacej činnosti. Okrem uvedeného môže úrad uložiť poisťovni vykonať zúčtovanie strát z hospodárenia so základným imaním, zaviesť nútenú správu a v prípade že predchádzajúce opatrenia neboli dostatočné môže tento odobrať povolenie na vykonávanie poisťovacej alebo zaisťovacej činnosti, z dôvodov uvedených v tomto návrhu zákona. Pokutu vo výške stanovenej v tomto návrhu môže úrad uložiť  členovi štatutárneho orgánu, dozornej rady, vedúcemu pobočky zahraničnej poisťovne alebo vedúcemu pracovníkovi za porušenie ustanovení tohto zákona a iných všeobecne záväzných právnych predpisov.
Splnomocňuje Úrad pre finančný trh v určitých prípadoch uložiť osobe, ktorá je zahrnutá do konsolidovaného celku, nápravné opatrenia. V prípade subjektu, ktorý nespadá pod dohľad na individuálnom základe, môže Úrad pre finančný trh uložiť iba pokutu do výšky 20 000 000 Sk, a to iba za poskytnutie nesprávnych údajov zo svojej činnosti, ktoré majú slúžiť na vykonanie dohľadu na konsolidovanom základe. Iné problémy v rámci konsolidovaného celku môže Úrad pre finančný trh iba prostredníctvom osoby kontrolujúcej tento konsolidovaný celok.

K § 49

Opatrenie vypracovať ozdravný plán ukladá úrad v prípadoch keď poisťovňa alebo zaisťovňa vykazuje nedostatky, ktoré by v konečnom dôsledku mohli spôsobiť ohrozemie splniteľnosti záväzkov, avšak tieto nedostatky je možné krátkodobom časovom horizonte odstrániť bez toho, aby schopnosť poisťovne alebo zaisťovne spĺňať záväzky bola bezprostredne ohrozená. Realizáciou tohto opatrenia možno dosiahnuť pomerne rýchlu obnovu solventnosti poisťovne.

K § 50 až 58

	Nútenú správu zavádza úrad v prípadoch priameho ohrozenia splniteľnosti záväzkov poisťovne alebo zaisťovne. Po zavedení nútenej správy sa pozastavuje výkon činnosti orgánov spoločnosti a platí zákaz nakladať s vlastnými prostriedkami bez súhlasu úradu prípadne správcu. Výsledkom tohto opatrenia je buď ozdravenie finančnej situácie poisťovne alebo zaisťovne, alebo ich likvidácia. Cieľom tohto opatrenia je zabezpečiť maximálne možnú ochranu poistených subjektov. V inštitúte nútenej správy sa uvádzajú dôvody pre ktoré je dozorný orgán oprávnený použiť tento nástroj, spôsob jej zavedenia, kompetencie núteného správcu ako aj ukončenie nútenej správy.
	Účinky zavedenia nútenej správy nastávajú okamžite, čo do značnej miery oplyvňuje úspešnosť prvých opatrení, ktoré musí nútený správca nevyhnutne prijať a to najmä vo vzťahu k členom orgánov poisťovne alebo zaisťovne, jej jednotlivým organizačným útvarom ako aj vedúcim pracovníkom. Zavedenie nútenej správy nad poisťovňou alebo zaisťovňou je potrebné zverejniť v záujme informovanosti klientov, akcionárov poisťovne ale aj ostatnej verejnosti. Správca je povinný riadiť poisťovňu a jej zamestnancov počas nútenej správy a je zodpovedný za jej výkon.  V prípade potreby môže správca jedného zo zástupcov splnomocniť vykonávaním úkonov v jeho mene. V záujme riešenia konkrétnych a naliehavých odborných problémov môže si prizvať odborných poradcov. V predmetnom návrhu zákona sa podrobnejšie upravujú aj niektoré základné oprávnenia správcu vo vzťahu k valnému zhromaždeniu, vo vzťahu k záväzkom, ktoré sa týkajú poistených osôb, ako aj oprávnenie správcu podať návrh na konkurz alebo na vyrovnanie. Kompetencie správcu a jeho zástupcov sú vymedzené týmto zákonom, osobitnými predpismi a zmluvou o výkone činnosti správcu uzavretou s úradom. Určené osoby, ktoré pôsobia v poisťovni alebo zaisťovni v čase zavedenia nútenej správy zaväzuje návrh zákona k súčinnosti pri výkone nútenej správy, ide o osoby, ktoré majú pravdepodobne najlepšie informácie o situácii v poisťovni alebo zaisťovni. Je potrebné, aby správca mohol využiť ich skúsenosti a poznatky s cieľom splnenia účelu nútenej správy. Správca má však vytvorený aj právny priestor na to, aby mohol posúdiť mieru zavinenia niektorých z uvedených osôb, zodpovedných za vznik problémov, ktoré doviedli poisťovňu alebo zaisťovňu k nútenej správe, ktorých účasť na výkone nútenej správy alebo ďalšie zotrvanie v poisťovni je nežiadúce a aby mohol voči nim prijať opatrenia v súlade so všeobecne záväznými predpismi.
	Významným nástrojom je ustanovenie v rámci ktorého má správca oprávnenie odporovať určité právne úkony, čím sa sleduje nielen záujem poisťovne alebo zisťovne, nad ktorou bola zavedená  nútená správa, ale aj samotných poistencov, resp. ostatných veriteľov. V návrhu sú upravené podrobnosti týkajúce sa zápisu a výmazu nútenej správy, správcu poisťovne a zástupcov správcu v obchodnom registri.
	Ustanovenie § 58 návrhu upravuje skutočnosti, ktorých naplnením dôjde ku skončeniu nútenej správy, ako aj povinnosť úradu oznámiť skončenie nútenej správy rovnakým spôsobom akým bolo oznámené jej zavedenie.

	K § 59

Toto ustanovenie umožňuje úradu pozastaviť pri dodržaní stanovených podmienok oprávnenie na uzatváranie poistných zmlúv a rozširovanie záväzkov. Opatrenie sa môže týkať tak časti rozsahu poisťovacích činností ako aj celkového rozsahu činnosti. O uvedenej skutočnosti úrad informuje verejnosť prostredníctvom masovokomunikačných prostriedkov. Ak sa pozastavenie oprávnenia týka pobočky zahraničnej poisťovne úrad informuje orgán štátneho dozoru krajiny sídla tejto poisťovne.

K § 60

	Poistný kmeň ako súbor uzavretých platných poistných zmlúv môže byť predmetom obchodu medzi poisťovňami. Aj v takomto prípade však podmienky a spôsob tohto prevodu nesmie poškodzovať oprávnené záujmy poistených a preto takýto prevod je možné uskutočniť iba na základe súhlasného stanoviska úradu. Úrad pred vydaním súhlasu s takto zamýšľanou zmenou preskúma schopnosť preberajúcej i odovzdávajúcej poisťovne splniť všetky z toho vyplývajúce záväzky.  Prevod poistného kmeňa sa môže ako jedno z opatrení úradu v prípade zistenia nebezpečia ohrozenia schopnosti poisťovne alebo zaisťovne splniť záväzky vyplývajúce z uzavretých poistných zmlúv, ako aj v ďalších prípadoch uvedených v tomto ustanovení. Preberajúca poisťovňa v lehote uvedenej v návrhu je povinná oznámiť, že tento záväzok preberá a je tiež povinná oznámiť túto skutočnosť poisteným,  ktorých poistných zmlúv sa prevod poistného kmeňa týka. Preberajúca poisťovňa preberá na seba všetky práva a povinnosti odovzdávajúcej poisťovne, ktoré boli predmetom prevodu.

	K § 61

	V tomto ustanovení sú taxatívne vymedzené dôvody na základe ktorých je úrad povinný alebo na základe ktorých môže odňať povolenie na vykonávanie poisťovacej alebo zaisťovacej činnosti. Odňatie povolenia je najzávažnejším zásahom do činnosti poisťovne alebo zaisťovne. Základným zámerom tohto opatrenia je zabezpečiť ochranu oprávnených záujmov poistených. Úrad v záujme dosiahnutia uvedeného cieľa môže obmedziť alebo zakázať poisťovni alebo zaisťovni voľné nakladanie s rezervami a inými majetkovými právami a v prípade nevyhnutnej potreby poveriť pracovníka úradu vedením dražby na odpredaj aktív poisťovne, ak tento odpredaj nevykoná poisťovňa sama.

K § 62

Poisťovňa alebo zaisťovňa po doručení rozhodnutia o odňatí povolenia alebo od zániku tohto povolenia nesmie uzatvárať nové poistné alebo zaistné zmluvy a všetky úkony musia smerovať k jej zániku. Napriek tomu, že takýto subjekt v záujme doriešenia svojich obchodov koná ako poisťovňa, zaisťovňa alebo pobočka zahraničnej poisťovne alebo zaisťovne, nevzťahujú sa na tento subjekt všetky povinnosti ako pre riadnu poisťovňu alebo zaisťovňui, napríklad nepredkladá štatistické výkazy. Ďalej zákon upravuje požiadavku uverejnenia rozhodnutia o odobratí povolenia v Obchodnom vestníku, zápisu rozhodnutia o odobratí povolenia do obchodného registra, ako aj  povinnosť Úradu pre finančný trh podať návrh na zrušenie a likvidáciu poisťovne alebo zaisťovne a na vymenovanie likvidátora. V záujme rýchlosti konania sa v uvedených prípadoch nepoužijú niektoré ustanovenia Obchodného zákonníka. 

	K § 63

Vzhľadom na charakter činnosti poisťovne a zaisťovne zákon osobitne upravuje niektoré postupy pri likvidácii poisťovne alebo zaisťovne. Napríklad určuje, že návrh na menovanie a odvolanie likvidátora môže podať iba Úrad pre finančný trh, určuje kto môže byť likvidátorom, ustanovuje povinnosť mlčanlivosti pre likvidátora a tiež  informačnú povinnosť voči Úradu pre finančný trh. Týmto postupom sa sleduje najmä bezpečné likvidovanie poisťovne a zaisťovne, ktoré nesmie ohroziť poistný systém ako celok.
	
K § 64 

Toto ustanovenie upravuje právo Úradu pre finančný trh pozastaviť výkon práva a zúčastniť sa a hlasovať na valnom zhromaždení poisťovne a právo požiadať o zvolanie mimoriadneho valného zhromaždenia poisťovne. V záujme uplatnenia tohto práva uvedené ustanovenie upravuje postup (najmä povinnosti) poisťovne pred valným zhromaždením. Za podmienok uvedených v ustanovení odseku 9 sa môže Úrad pre finančný trh obrátiť na súd s návrhmi na vyhlásenie rozhodnutia valného zhromaždenia za neplatné. Pôjde najmä o prípady, ak bol porušený tento zákon.

K § 65 až § 71 

Toto ustanovenie upravuje väzbu tohto zákona na všeobecné ustanovenia obchodného zákonníka o správnom konaní a ustanovenia o konaní podľa zákona o Úrade pre finančný trh ako aj väzbu tohto zákona na právne vzťahy vzniknuté pred nadobudnutím účinnosti tohto zákona.
Zákon v týchto ustanoveniach upravuje postup a lehoty, v ktorých sú subjekty vzniknuté alebo vykonávajúce činnosť podľa zákona č. 24/1991 Zb. o poisťovníctve v znení neskorších predpisov povinné prispôsobiť sa ustanoveniam tohto zákona a ďalej väzbu tohto zákona na niektoré ďalšie aspekty zákona č. 24/1991 Zb. o poisťovníctve ako sú pokuty alebo sankcie, ako aj ďalšie náležitosti nevyhnutné na uplatňovanie požiadaviek podľa tohto zákona. 

	K § 72

Tento paragraf obsahuje zrušovacie ustanovenia.

	K § 73

Predpokladá sa, že tento zákon nadobudne účinnosť 1. apríla 2002, okrem ustanovení, ktoré je možné uplatňovať až po vstupe Slovenskej republiky do Európskej únie.