S p r á v a 
o stave ústavnosti v Slovenskej republike
(z hľadiska normotvorby vlády Slovenskej republiky)
__________________________________________

I
Ako v každom právnom štáte, aj v Slovenskej republike je základnou pod-mienkou ústavnosti, aby tvorba práva vychádzala z ústavy a bola konkretizá-ciou jej článkov a aby vychádzala aj z implementácie medzinárodných zmlúv, ktorými je Slovenská republika viazaná. Normotvorba musí byť v súlade s ústa-vou, pričom jej doplnenie a zmeny možno uskutočňovať len ústavnými zákonmi. 
Ústavným zákonom č. 90/2001 Z.z. bola vykonaná pomerne rozsiahla no-vela Ústavy Slovenskej republiky č. 460/1992 Zb.. Medzi najzávažnejšie zmeny, ktoré priniesla novela patrí napríklad rozšírenie kontrolných právomocí Najvyš-šieho kontrolného úradu Slovenskej republiky, rozsiahle zmeny v oblasti súdnej moci, zavedenie inštitútu verejného ochrancu práv, predĺženie doby členom za-držania podozrivého z 24 hodín na 48 hodín, možnosť prenesenia časti zvrcho-vaných práv na medzinárodnú organizáciu, ktorej je Slovenská republika členom, zmena charakteru rozhodnutí Ústavného súdu Slovenskej republiky, ktoré sa stá-vajú záväznými a i..
Vláda Slovenskej republiky uznesením č. 342 z 19. apríla 2001 schválila doplnok legislatívnych úloh k Plánu legislatívnych úloh vlády Slovenskej repub-liky na rok 2001. Zo schváleného doplnku vyplynula potreba v nadväznosti na novelu ústavy pripraviť 17 návrhov zákonov, väčšinou noviel zákonov a jeden návrh ústavného zákona. Časť II. tohto doplnku obsahuje tri legislatívne úlohy, ktoré súvisia s novelou ústavy, avšak sú v pláne na rok 2001 zahrnuté a jeden návrh zákona (novelu zákona NR SR č. 350/1996 Z.z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky), kde sa predpokladá, že návrh novely zá-kona predloží parlament. Plnenie úloh z uvedeného doplnku plánu bude hodno-tené v rámci správy o plnení úloh Plánu legislatívnych úloh vlády Slovenskej republiky na rok 2001. 
Z doplnku legislatívnych úloh k Plánu legislatívnych úloh vlády Sloven-skej republiky na rok 2001 o.i. vyplynula aj úloha pripraviť návrh zákona nadvä-zujúci na novelizovaný čl. 120 ods. 2 ústavy. Novelizované znenie cit. článku ústavy umožňuje vláde Slovenskej republiky vydávať nariadenia vlády na vyko-nanie Európskej dohody o pridružení uzatvorenej medzi Európskymi spoločen-stvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Slovenskou republikou na strane druhej. Rovnaká možnosť je vytvorená na vykonanie medzinárodnej zmluvy podľa čl. 7 ods. 2 citovaného ústavného zákona. Podľa Ústavy Slovenskej re-publiky ide o právo vlády vydávať aproximačné nariadenia.

Vláda na základe uvedeného predložila Národnej rade Slovenskej repub-liky vládny návrh zákona, ktorým sa ustanovujú podmienky vydávania aproxi-mačných nariadení vlády Slovenskej republiky. Aproximačnými nariadeniami nemožno upravovať medze základných ľudských práv a slobôd, štátny rozpočet a ďalšie veci, ktoré podľa ústavy upravujú alebo majú upraviť zákony. Aproxi-mačné nariadenie nemožno vydať ani vtedy, ak by sa jeho prijatím mal vytvoriť nový štátny orgán. Týmto zákonom sa ustanovia oblasti, v ktorých vláda bude oprávnená vydávať nariadenia vlády Slovenskej republiky čím sa presne vymedzí rozsah jej normotvornej právomoci.
Podľa čl. 13 ods. 1 ústavný zákon vytvoril zároveň priestor, aby takýmto nariadením vlády Slovenskej republiky bolo možné ukladať povinnosti. Podľa čl. 72 Ústavy Slovenskej republiky Národná rada Slovenskej republiky je naďa-lej jediným ústavodarným a zákonodarným orgánom Slovenskej republiky. Do pôsobnosti Národnej rady Slovenskej republiky patrí najmä uznášať sa na ústave, ústavných zákonoch a ostatných zákonoch a kontrolovať, ako sa ústava a uve-dené zákony dodržiavajú.
V demokratických krajinách sa stále vo väčšej miere využívajú formy mi-mosúdnej ochrany na zabezpečenie ochrany práv a slobôd osôb pred zásahom orgánov verejnej správy. V súčasnosti takmer všetky demokratické krajiny v Eu-rópe, ale aj mnohé krajiny v iných častiach sveta, prevzali do svojich ústavných systémov inštitút, ktorý napomáha osobám pri ochrane ústavou garantovaných ľudských práv a slobôd. Takýmto inštitútom je inštitút verejného ochrancu práv resp. ombudsman, ako tento inštitút označujú niektoré krajiny. Vychádzajúc zo základných ústavných kompetencií (čl. 151a) a tiež zo zaradenia inštitútu verej-ného ochrancu práv do ôsmej hlavy ústavy, bude tento inštitút pôsobiť popri prokuratúre Slovenskej republiky ako nezávislý orgán. Ústavné oprávnenie pro-kuratúry, chrániť práva a zákonom chránené záujmy fyzických osôb a právnic-kých osôb vyplývajúce z čl. 149 ústavy, nie sú zriadením verejného ochrancu práv dotknuté. Vládny návrh zákona (tlač 1181) Národná rada Slovenskej repub-liky schválila 4. decembra 2001 v znení prijatých pozmeňujúcich návrhov. Pô-sobnosť verejného ochrancu práv podľa tohto zákona nie je zameraná na och-ranu právneho poriadku Slovenskej republiky, ale na ochranu subjektívnych práv - na ochranu základných práv a slobôd fyzických osôb a právnických osôb pred takým konaním, rozhodovaním a nečinnosťou orgánov verejnej správy, ktoré je v rozpore s právnym poriadkom alebo s princípmi demokratického a práv-neho štátu.
V nadväznosti na schválenie reformy verejnej správy boli prijaté viaceré zákony o.i. zákon o samosprávnych krajoch, zákon o prechode niektorých pô-sobností z orgánov štátnej správy na obce a na vyššie územné celky. Prijatie týchto zákonov prispelo najmä k výraznému posilneniu prvotných kompetencií samosprávnych krajov v rámci decentralizácie a modernizácie verejnej správy. 

V tejto súvislosti bude potrebné venovať osobitnú pozornosť o.i. prijímaniu vše-obecne záväzných nariadení novozriadenými samosprávnymi krajmi, najmä z hľa-diska ich súladu s Ústavou Slovenskej republiky, ústavnými zákonmi a zákonmi.
II
Obdobie od vzniku samostatnej Slovenskej republiky bolo mimoriadne dyna-mické, aj pokiaľ ide o počet prijatých zákonov. Správu o stave ústavnosti v Slo-venskej republike, ktorá obsahovala údaje za I. volebné obdobie a pre porov-nanie údaje za II. volebné údaje do 11. októbra 2000 prerokovala vláda 29. no-vembra 2000 a uznesením č. 972 ju vzala na vedomie. Ministrom a predsedom ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky uložila ako úlohu trvalú, v prípade rozhodnutia Ústavného súdu Slovenskej republiky o ne-súlade právnych predpisov uvedených v čl. 125 písm. a) a e), uviesť predpisy v ich pôsobnosti do súladu s ústavou, ústavnými zákonmi, zákonmi a medziná-rodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná, a to do šiestich mesiacov od vyhlásenia rozhodnutia Ústavného súdu Slovenskej republiky. Rov-nako ako trvalú úlohu uložila podpredsedovi vlády pre legislatívu pri prerokú-vaní návrhov právnych predpisov v Legislatívnej rade vlády Slovenskej repub-liky dbať na plnenie uvedenej povinnosti uloženej ministrom a predsedom os-tatných ústredných orgánov štátnej správy.
Možno konštatovať, že obe úlohy sa priebežne plnia a je odôvodnené, aby sa týmto otázkam venovala sústavná pozornosť a aby tieto úlohy zostali v plat-nosti aj pre nasledujúce obdobie.
Ministrovi spravodlivosti cit. uznesením vlády bola uložená úloha, pre-hodnotiť ustanovenia zákona č. 328/1991 Zb. o konkurze a vyrovnaní v časti tý-kajúcej sa majetku zabezpečeného prevodom práva a predložiť návrh na jeho novelizáciu do 31. marca 2001. Úloha bola splnená tým spôsobom, že v rámci Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky bola vykonaná analýza ustano-vení § 6 ods. 2 a § 28 ods. 1 cit. zákona. Výsledkom analýzy bolo zistenie, že najvhodnejším spôsobom zosúladenia zabezpečovacieho inštitútu, ktorý spočíva v prevode vlastníckeho práva nehnuteľnosti, je prehodnotenie a následná úprava ustanovenia § 553 Občianskeho zákonníka v rámci rekodifikácie civilného práva. 
Početnosť nových právnych predpisov, okrem potreby vytvorenia predpo-kladov vzniku a uplatňovania slovenskej štátnosti, vrátane základov územno - správneho usporiadania, zdokonaľovania ústavou zaručených základných práv a slobôd, dotvárania trhovej ekonomiky, ochrany trhu a spotrebiteľa, ovplyvňuje aj prebiehajúca a čoraz intenzívnejšia aproximácia práva Slovenskej republiky k právu ES/EÚ, v ktorej Slovenská republika dosahuje pozitívne výsledky.

Prehľad o počte prijatých zákonov v II. volebnom období poskytuje nasle-dovná tabuľka:
Prehľad o počte prijatých zákonov v II. volebnom období
II. volebné obdobie	Počet prijatých zákonov	Počet vládnych návrhov zákonov	Počet poslaneckých návrhov zákonov	Počet zákonov prerokovaných v skrátenom legisl. konaní	Počet vrátených zákonov prezidentom	
1998
(1.-7. sch)	17	10	7	17	1	
1999
(8.-25. sch.)	100	84	16	49	3	
2000
(26.-44. sch.	126	96	30	13	19	
2001
(45.52. sch.)	103	87	16	11	19	
C e l k o m	346	277	69	90	34	

Z uvedeného prehľadu vyplýva, že Národná rada Slovenskej republiky prijala v II. volebnom období celkom 346 zákonov, z toho tri ústavné. Z celko-vého počtu zákonov bolo 277 prijatých na základe vládnych návrhov zákonov (80 %) a 69 na základe poslaneckých návrhov zákonov (20 %).
Úlohy na úseku legislatívnej činnosti vyplývajúce z Programového vyhlá-senia vlády Slovenskej republiky sú konkretizované v plánoch legislatívnych úloh vlády Slovenskej republiky na jednotlivé roky, ktoré schvaľuje vláda Slo-venskej republiky uznesením. Podľa úloh zahrnutých do plánov legislatívnych úloh na jednotlivé roky sú návrhy zákonov predkladané formou vládnych návr-hov Národnej rade Slovenskej republiky na ďalšie ústavné prerokúvanie. Jed-notlivé ministerstvá a ostatné ústredné orgány štátnej správy, vychádzajúc z pot-reby upraviť spoločenské vzťahy v oblasti ich pôsobnosti, predkladajú návrhy zákonov aj nad rámec plánu legislatívnych úloh, ktoré sú taktiež po ich schvá-lení vládou Slovenskej republiky predkladané formou vládnych návrhov na ďal-šie ústavné prerokúvanie Národnej rade Slovenskej republiky. Vláda zaujíma stanoviská aj k iniciatívnym návrhom poslancov Národnej rady Slovenskej re-publiky na vydanie zákonov. Pred prerokovaním návrhov zákonov vládou sú tieto návrhy, vrátane poslaneckých návrhov, posudzované jej poradným orgá-nom t.j. Legislatívnou radou vlády Slovenskej republiky, a to najmä z hľadiska ich súladu s Ústavou Slovenskej republiky, ústavnými zákonmi a zákonmi.

Zmeny, ku ktorým došlo a dochádza v našej spoločnosti si nutne vyžadujú aj zmenu platného práva. To nachádza svoj odraz v počte prijatých nových zá-konov resp. v počte prijatých noviel zákonov, čo v občianskej verejnosti často vyvoláva klamlivý dojem, že zmeny platného práva sú dôsledkom nekvalitnej legislatívnej činnosti.
Výrazným prvkom tohto procesu je aj potreba aproximovať naše právo k právu ES/EÚ.
O počte prijatých zákonov a nariadení vlády Slovenskej republiky, vyhlá-sených v Zbierke zákonov Slovenskej republiky za II. volebné obdobie posky-tuje prehľad táto tabuľka:
Rok	Zákony	Nariadenia vlády SR	
	nové	novelizované	spolu		
1998
(od 3.11.)	2	13	15	3	
1999	21	76	97	24	
2000	25	100	125	35	
2001
(do 30.11.)	37	46	83	34	
C e l k o m	85	235	320	96	

V rovnakom období bolo v Zbierke zákonov Slovenskej republiky vyhlá-sených 32 úplných znení zákonov, z toho 11 v roku 1998, po jednom v roku 1999 a 2000 a do 30. novembra 2001 bolo vyhlásených 19 úplných znení zákonov.
III
Podľa čl. 124 Ústavy Slovenskej republiky je Ústavný súd Slovenskej republiky nezávislým súdnym orgánom ochrany ústavnosti.
Prehľad o počte nálezov Ústavného súdu Slovenskej republiky, ktoré boli uverejnené v Zbierke zákonov Slovenskej republiky za II. volebné obdobie je v tejto tabuľke:
Rok	Nálezy Ústavného súdu SR	
	k zákonom	k nariadeniam vlády SR	k VZN*) obcí	
1998
(od 3.11.)	-	-	-	
1999	5	-	2	
2000	2	-	2	
2001
(do 30.11.)	2	-	5	
C e l k o m	9	-	9	
*) všeobecne záväzné nariadenie

Predkladaná správa hodnotí údaje za II. volebné obdobie, pričom údaje o počte nálezov Ústavného súdu Slovenskej republiky za rok 1999 a do 11. ok-tóbra 2000, teda za roky spadajúce do II. volebného obdobia, boli už hodnotené v správe, ktorú vláda prerokovala 29. novembra 2000 (m.č. 2887/2000). V zá-ujme komplexnosti údajov za II. volebné obdobie, údaje za roky 1999 a 2000 sa do tejto správy preberajú:
V roku 1999 sa nálezy Ústavného súdu Slovenskej republiky v dvoch prí-padoch dotýkali nesúladu celého zákona s Ústavou Slovenskej republiky, a to :
1.	Nesúladu zákona č. 187/1998 Z.z., ktorým sa mení a dopĺňa zákon SNR č.80/1990 Zb. o voľbách do SNR v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení ďalších zá-konov (č. 66/1999 Z.z.) - nesúlad s ústavou bol odstránený v rámci novelizácie vyko-nanej zákonom č. 223/1999 Z.z..
2.	Nesúladu zákona č. 140/1998 Z.z. o liekoch a zdravotníckych pomôckach, o zmene zákona č. 455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení ne-skorších predpisov a o zmene a doplnení zákona NR SR č. 220/1996 Z.z. o reklame v znení zákona č. 104/1999 Z.z. (č. 122/1999 Z.z.) - po uverejnení nálezu boli prijaté novely citovaného zákona č. 370/1999 Z.z. a č. 119/2000 Z.z., v rámci ktorých došlo aj k zosúladeniu § 35 ods. 1 v spojení s § 36 ods. 2 písm. p) a s § 70 ods. 4 tohto zá-kona s Ústavou Slovenskej republiky.

V troch prípadoch sa nálezy v roku 1999 dotýkali vyslovenia nesúladu jednotlivých ustanovení zákonov s Ústavou Slovenskej republiky, a to vo veci: 
1.	Nesúladu § 250f zákona č. 99/1963 Zb. Občiansky súdny poriadok v znení neskorších predpisov (č. 166/1999 Z.z.) - nevyhnutné zmeny a doplnenia Občianskeho súdneho poriadku v Piatej časti - Správne súdnictvo sa riešili novelizáciou a ostatné otázky budú riešené až v rámci rekodifikácie.
2.	Nesúladu § 27 ods. 3 zákona SNR č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení v znení zákona č. 225/1998 Z.z. a dopĺňajú ďalšie zákony, nesúladu niektorých slov v ustanovení § 200ha zákona č. 99/1963 Zb. Občiansky súdny poriadok a nesúladu pripojených slov v ustanovení § 5 ods. 3 písm. f) zákona NR SR č. 222/1996 Z.z. o organizácii miestnej štátnej správy a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 225/1998 Z.z. a dopĺňajú ďalšie zákony (č. 185/1999 Z.z.) - nesúlad s ústavou bol odstránený v rámci novelizácie vykonanej zákonom č. 389/1999 Z.z..

3.	Nesúladu § 70a ods. 2 zákona č. 328/1991 Zb. o konkurze a vyrovnaní v znení nes-korších predpisov (č. 197/1997 Z.z.) - cit. ustanovenie dňom vyhlásenia nálezu v Zbierke zákonov SR stratilo účinnosť a po šiestich mesiacoch od vyhlásenia tohto nálezu aj platnosť, novelizácia vykonaná zákonom č. 238/2000 Z.z. už toto ustanovenie neprev-zala.
V roku 2000 boli v Zbierke zákonov Slovenskej republiky uverejnené dva nálezy Ústavného súdu Slovenskej republiky o nesúlade zákona resp. ustanovení zákona s Ústavou slovenskej republiky, a to vo veci :

1.	Nesúladu zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 107/1993 Z.z. o vrátení ma-jetku Matici slovenskej (č. 221/2000 Z.z.) - dňom vyhlásenia tohto nálezu v Zbierke zákonov Slovenskej republiky stratil platnosť a po šiestich mesiacoch od vyhlásenia tohto nálezu aj platnosť. 
2.	Nesúladu ustanovení § 41 ods. 3 a § 235 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 233/1995 Z.z. o súdnych exekútoroch a exekučnej činnosti (Exekučný poriadok) a o zmene a doplnení ďalších zákonov v znení neskorších predpisov - § 41 ods. 3 a § 235 stratili dňom vyhlásenia tohto nálezu v Zbierke zákonov Slovenskej republiky účinnosť a po šiestich mesiacoch od vyhlásenia tohto nálezu aj platnosť.
V roku 2001 boli v Zbierke zákonov Slovenskej republiky boli do 30. no-vembra 2001 uverejnené dva nálezy Ústavného súdu Slovenskej republiky o ne-súlade zákona resp. ustanovení zákona s Ústavou Slovenskej republiky, a to vo veci:
1.	Nesúladu § 17 ods. 3 zákona č. 64/1997 Z.z. o užívaní pozemkov v zriadených záhrad-kových osadách a vyporiadaní vlastníctva k nim - cit. ustanovenie stratilo účinnosť dňom uverejnenia nálezu v Zbierke zákonov Slovenskej republiky a lehota, kedy stratí platnosť aj uplynie 23. decembra 2001.
2.	Nesúladu § 6 ods. 2 zákona č. 424/1991 Zb. o združovaní v politických stranách a po-litických hnutiach v znení neskorších predpisov - cit. ustanovenie stratilo účinnosť dňom uverejnenia nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky a lehota, kedy stratí platnosť aj uplynie 26. marca 2002.
V súčasnosti Ústavný súd Slovenskej republiky na 17. januára 2002 vy-týčil termín pojednávania vo veci návrhu skupiny poslancov Národnej rady Slo-venskej rady a návrhu skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky na začatie konania o súlade ustanovení § 3, § 3a ods. 1 až 5, § 15a, § 15b a § 15c zákona č. 220/2000 Z.z., ktorým sa mení a dopĺňa zákon Národnej rady Sloven-skej republiky č. 189/1993 Z.z. o Fonde detí a mládeže v znení zákona č. 378/1998 Z.z. s čl. 1, čl. 2 ods. 2, čl. 12 ods. 1, čl. 13 ods. 1 až 4, čl. 20 ods. l, 3 a 4, čl. 141 ods. 1 a čl. 142 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky (Pl.ÚS 25/00) a ná-vrhu generálneho prokurátora Slovenskej republiky na vyslovenie nesúladu oz-načených viet § 13 ods. 5 a § 18b ods. 2 zákona Národnej rady Slovenskej č. 278/1993 Z.z. o správe majetku štátu v znení neskorších predpisov s čl. 20 ods. 2 druhou vetou v spojení s čl. 13 ods. 3 Ústavy Slovenskej republiky.

x  x  x

Vychádzajúc z vyššie uvedených údajov za II. volebné obdobie možno teda konštatovať, že stav ústavnosti v Slovenskej republike je uspokojivý, najmä z hľadiska normotvorby vlády Slovenskej republiky. Toto konštatovanie potvr-dzuje aj skutočnosť, že v II. volebnom období nebol v Zbierke zákonov Sloven-skej republiky uverejnený ani jeden nález Ústavného súdu Slovenskej republiky 

o nesúlade nariadenia vlády Slovenskej republiky s ústavou Slovenskej repub-liky. Aj celkový počet nálezov o nesúlade zákonov alebo ich ustanovení možno hodnotiť ako uspokojivý. To však nemožno konštatovať pokiaľ ide o všeobecne záväzné nariadenia obcí, kde sa počet nálezov Ústavného súdu Slovenskej re-publiky zvýšil z dvoch nálezov v roku 1999 a 2000 na päť nálezov, i keď ani tento údaj nie je alarmujúci.