B. Osobitná časť

K § 1:
Vymedzuje sa predmet zákona základnými okruhmi, ktoré upravuje, a to
- vnútorné systémy zabezpečovania kvality vysokoškolského vzdelávania (ďalej len „vnútorný systém“) vysokých škôl a ich overovanie,
- postavenie Slovenskej akreditačnej agentúry pre vysoké školstvo (ďalej len „agentúra“) a jej konanie,
- udeľovanie akreditácie študijného programu a
- udeľovanie akreditácie habilitačného konania a konania na vymenúvanie profesorov (ďalej len „habilitačné konanie a inauguračné konanie“).

K § 2:
Zavádzajú sa a súčasne sa definujú základné pojmy, ktoré sa ďalej používajú v zákone. 

Zjednotený je pojem „akreditácia“, ktorý bol v rámci správy vysokých škôl doposiaľ používaný paralelne – aj ako označenie pre konanie, aj ako označenie pre výsledok tohto konania. Slovo „akreditácia“ sa však vníma skôr ako výsledok konania, čo vyplýva aj zo zaužívanej terminológie (udeliť akreditáciu, odňať akreditáciu, ...), ako aj z viacerých právnych predpisov (napr. zákon č. 505/2009 Z. z. o akreditácii orgánov posudzovania zhody a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, ...).

K § 3:
Za kvalitu poskytovania vysokoškolského vzdelávania je zodpovedná vysoká škola. Vysoká škola túto kvalitu zabezpečuje najmä prostredníctvom jej vnútorného systému, ktorý predstavuje súbor pravidiel, vhodných štruktúr a procesov určených vysokou školou pre dosiahnutie kvality vysokoškolského vzdelávania. Pri zabezpečovaní kvality nestačí, aby vysoká škola vnútorný systém mala, ale zároveň, aby bol riadne implementovaný. Podľa zákona o vysokých školách je vnútorný systém vnútorným predpisom vysokej školy, ku ktorému sa najskôr vyjadruje podľa návrhu novely zákona o vysokých školách akademický senát verejnej vysokej školy, akademický senát súkromnej vysokej školy, akademický senát policajnej vysokej školy [§ 9 ods. 1 písm. b) zákona o vysokých školách nie je uvedené medzi ustanoveniami, ktoré sa na policajnú vysokú školu nevzťahujú, resp. vzťahujú len primerane] a následne sa predkladá na schválenie vedeckej rade. Ak ide o vojenskú vysokú školu v konečnej podobe ho schvaľuje Ministerstvo obrany SR (v prípade rezortu obrany ide o výnimku, ktorá sa aj doteraz týkala základných vnútorných predpisov vojenskej vysokej školy). Vnútorný systém vysokej školy pritom nemusí byť upravený jedným predpisom, ale aj viacerými. Zároveň novela zákona o vysokých školách umožňuje upraviť ho na podmienky fakúlt v rozsahu, v ktorom im to umožní (schvaľovací postup je potom obdobný ako pri vysokej škole ako celku, t.j. najskôr akademický senát fakulty, potom vedecká rada fakulty).

Vnútorné systémy upravuje zákon o vysokých školách aj v súčasnosti, pričom ich obsah vychádza z dokumentu Standards and Guidelines for Quality Assurance in the European Higher Education Area (ESG), ktorý bol však v roku 2015 podstatne prepracovaný. Obsah vnútorného systému tak v predkladanom materiáli zohľadňuje aktuálnu verziu ESG. Vnútorný systém má byť pripravený na báze stratégia ->  procesy -> pravidlá, pričom ako jeden z aspektov vnútorného systému sa očakáva zameranie na výsledky vysokoškolského vzdelávania, čo predstavuje posun oproti doterajšej regulácii, ktorá sa zameriavala najmä na vstupy. Zároveň v rámci tvorby, či úpravy študijných programov, ale aj ich monitorovania, sa kladie požiadavka na zapojenie zainteresovaných subjektov (výslovne najmä študentov a relevantných zamestnávateľov (t.j. relevantný vo vzťahu k príslušnému odvetviu hospodárstva), viď definícia „zainteresovanej strany“ v ESG 2015, kde ide „všetkých aktérov v rámci danej vysokej školy vrátane jej študentov a zamestnancov, ako aj externé zainteresované strany, napr. zamestnávateľov a zahraničných partnerov vysokej školy“), čím sa vytvárajú predpoklady na vzdelávanie orientované na potreby študenta a jeho uplatniteľnosť po skončení štúdia. Úloha zamestnávateľov je v rámci vnútorného systému podporená aj požiadavkou na zadefinovanie pravidiel spolupráce so špecializovanými výučbovými zariadeniami (viď definícia špecializovaného výučbového zariadenia v § 35 ods. 1 zákona č. 131/2002 Z. z., najmä písmeno c) „samostatná právnická osoba alebo fyzická osoba, s ktorou má verejná vysoká škola uzatvorenú zmluvu o praktickej výučbe, alebo pracovisko takejto právnickej osoby alebo fyzickej osoby“, t.j. aj relevantní zamestnávatelia so zmluvou s vysokou školou).

Porovnanie jednotlivých štandardov z dokumentu ESG 2015 s navrhovanou právnou úpravou (resp. aj s existujúcou právnou úpravou, ak sa táto nemení) je v samostatnej prílohe.

K § 4:
Zriaďuje sa samostatná a nezávislá inštitúcia - Slovenská agentúra pre akreditáciu vysokého školstva. Tá nahrádza doterajšiu Akreditačnú komisiu, ktorá je poradným orgánom vlády Slovenskej republiky a nemá samostatnú právnu subjektivitu. Slovenská republika sa prostredníctvom ministerstva prihlásila k Bolonskému procesu, ktorého súčasťou sú aj uvedené ESG. Ich súčasťou sú aj štandardy pre agentúry externe zabezpečujúce kvalitu. 

Týmito štandardmi sú: 
1)	„Agentúry by mali pravidelne realizovať činnosti externého zabezpečovania kvality, ktoré sú definované v 2. časti ESG. Mali by mať jasné a explicitne stanovené zámery a ciele, ktoré sú súčasťou ich poslania so znením dostupným verejnosti, a mali by sa premietať do každodennej práce agentúry. Agentúry by mali zabezpečiť zapojenie zainteresovaných strán do svojho riadenia a činností.“
2)	„Agentúry by mali mať vybudovaný právny základ a mali by byť formálne uznávané ako agentúry na zabezpečovanie kvality zo strany príslušných orgánov verejnej správy.“
3)	„Agentúry by mali byť nezávislé a mali by konať autonómne. Mali by prebrať plnú zodpovednosť za svoje činnosti a ich výsledky bez vplyvu tretích strán.“
4)	„Agentúry by mali pravidelne zverejňovať správy, v ktorých sa opisujú a analyzujú všeobecné závery z aktivít externého zabezpečovania kvality.“
5)	„Agentúry by mali mať na výkon svojej činnosti primerané a vhodné zdroje, a to nielen ľudské kapacity, ale aj finančné prostriedky.“
6)	„Agentúry by mali mať zavedené vlastné postupy na interné zabezpečovanie kvality, ktoré sa týkajú definovania, zabezpečovania a zvyšovania kvality a integrity ich činností.“ 
7)	„Agentúry by mali podstúpiť externé hodnotenie aspoň raz za päť rokov s cieľom preukázať dodržiavanie ESG.“ 

S cieľom splnenia týchto štandardov sa navrhuje zriadiť agentúru ako samostatnú právnickú osobu. Pre právnu formu agentúry bola ako najvhodnejšia zvolená forma verejnoprávnej inštitúcie, vzhľadom na povahu jej činnosti (je žiaduce, aby išlo o organizáciu verejného sektora, t.j. ani obchodná spoločnosť, ani nezisková organizácia, no zároveň jej má byť poskytnutá určitá nezávislosť, t.j. ani rozpočtová organizácia, ani príspevková organizácia).

V rámci vymedzenia pôsobností dochádza k významnému posunu oproti doterajším činnostiam Akreditačnej komisie, vzhľadom na to, že tá sa k žiadostiam „len“ vyjadrovala a z pohľadu zákona rozhodoval minister (obvykle však v súlade s vyjadrením). Agentúra bude o žiadostiach vysokých škôl priamo rozhodovať, a teda niesť za ne plnú zodpovednosť. V súlade  s ESG 2015 sa jasne vymedzuje pôsobnosť agentúry. Zákon vymedzuje základný vzťah medzi vysokými školami (najmä prostredníctvom reprezentácií vysokých škôl), ostatnými aktérmi a ich základné zapojenie do činnosti agentúry – podieľaním sa na kreovaní orgánov agentúry, či možnosťou vyjadrovania sa k návrhom agentúry, ale súčasne sa upravuje nezávislosť rozhodovania agentúry ako aj nastavovania procesov agentúry. 

V súlade so štandardmi sa ukladá agentúre pravidelne podstúpiť externé hodnotenie (s prvým termínom v prechodnom ustanovení), čo jej má umožniť riadne členstvo v European Association for Quality Assurance in Higher Education (ENQA), prípadne zápis v European Quality Assurance Register for Higher Education (EQAR).

K § 5:
Ustanovujú sa orgány agentúry. Predseda výkonnej rady je súčasne štatutárnym orgánom agentúry, ktorého zastupuje podpredseda výkonnej rady. Výkonná rada je kolektívnym orgánom, v ktorom sa sústredí hlavná (rozhodovacia) činnosť agentúry. Proti rozhodnutiam a vyjadreniam výkonnej rady bude môcť účastník konania podať ako opravný prostriedok námietky na komisiu pre posudzovanie námietok (ďalej len „odvolacia komisia“) - aby na jednej strane existoval aj druhostupňový orgán, ale zároveň, aby sa o veci vo všetkých štádiách konalo vnútri agentúry (t.j. oproti doterajšiemu stavu nezávisle od ministerstva). Vedúci kancelárie agentúry zabezpečuje riadne fungovanie a chod agentúry (ide o osobu v obdobnom postavení ako kvestor na vysokej škole). Vzhľadom na hospodárenie s vlastnými finančnými prostriedkami a vlastným majetkom sa na kontrolu hospodárenia zavádza dozorná rada.

K § 6:
Definuje sa štatutárny zástupca agentúry, ktorým je jej predseda výkonnej rady, ako aj jeho zástupca, ktorým je podpredseda výkonnej rady.

Kým v súčasnosti vymenúva predsedu a podpredsedu Akreditačnej komisie vláda SR, keďže išlo o jej poradný orgán, navrhuje sa kompetenciu vymenovania predsedu a podpredsedu výkonnej rady agentúry zveriť ministrovi (hoci len formálne) z dôvodu zjednodušenia procesu ich menovania. Vymenovanie predsedu sa navrhuje ako výsledok výberového konania so zapojením reprezentácií vysokých škôl, (na výberové konanie sa ako lex generalis vzťahuje zákon č. 552/2003 Z. z., ktorý ustanovuje, že „Poradie uchádzačov je záväzné pri obsadení funkcie“). Podpredsedu výkonnej rady „vymenuje“ minister na návrh predsedu výkonnej rady. Predseda výkonnej rady a podpredseda výkonnej rady majú mať s agentúrou pracovný pomer na 100 % úväzok (§ 15; na rozdiel od ostatných členov výkonnej rady, kde rozsah úväzku zákon neupravuje).

Uvádzajú sa rámcové kompetencie predsedu výkonnej rady (podrobnejšie kompetencie nie sú potrebné, nakoľko jeho činnosť bude spojená s činnosťou výkonnej rady) a súčasne sa rieši situácia, ak by funkcia predsedu výkonnej rady by nebola obsadená. Vzhľadom na to, že predseda a podpredseda výkonnej rady sú členmi výkonnej rady, ďalšie „organizačné“ ustanovenia o nich vychádzajú zo skupiny paragrafov, týkajúcich sa výkonnej rady, resp. ďalších orgánov agentúry.

Navrhnutý spôsob je v súlade s konceptom nezávislosti a autonómnosti agentúry so súčasným zapojením zainteresovaných strán vo vymedzenej miere. 

K § 7:
Jedným z orgánov agentúry je výkonná rada, ktorá má deväť členov. Počet členov vychádza na jednej strane z potreby profesionalizácie členov tohto orgánu, na druhej strane zo skutočnosti, že na rozdiel od doterajšej Akreditačnej komisie, kde jej členovia sú zároveň členmi pracovných skupín, a teda sa priamo podieľajú na posudzovaní žiadostí v teréne, úlohou výkonnej rady bude skôr verifikovať postupy pracovnej skupiny (nie je však výslovne vylúčené, aby člen výkonnej rady bol aj členom pracovnej skupiny), a teda vyšší počet členov (napr. zastúpenie každej oblasti výskumu, prípadne 15 ako je v ČR) sa nejaví ako nevyhnutný. 

Ustanovujú sa podmienky, ktoré členovia výkonnej rady musia spĺňať, aby mohli byť vymenovaní do funkcie, proces ich navrhovania a menovania. Členov výkonnej rady menuje minister na návrhy doterajších orgánov reprezentácie vysokých škôl a zástupcov zamestnávateľov. Kým v súčasnosti členovia Akreditačnej komisie vychádzajú z návrhov akademického prostredia a štátnych orgánov, do kreovania výkonnej rady sú zapojení aj zamestnávatelia, či profesijné organizácie, čo odráža zámer do akreditačného procesu intenzívnejšie zapájať všetkých stakeholderov. Tým, že výber členov výkonnej rady je rozložený medzi viaceré subjekty a ministrovi sa dáva len „notariálna“ právomoc, t.j. návrh nesmie odmietnuť z akýchkoľvek dôvodov, ale len ak navrhovaná osoba (formálne) nespĺňa zákonné požiadavky, sa vytvára predpoklad nezávislosť rozhodovania agentúry od ministerstva, ale aj od ostatných skupín (vysoké školy, zamestnávatelia), ale aj vyváženie rôznych pohľadov a potrieb v systéme zabezpečovania kvality vysokoškolského vzdelávania.

Ak (1) ide o doterajšie orgány reprezentácie vysokých škôl, (2) tieto navrhnú po dvoch osobách, a (3) tie spĺňajú predpísané požiadavky, minister nebude mať inú možnosť ako tieto osoby vymenovať. Ak ide o zástupcov zamestnávateľov (vymedzenie ich okruhu vychádza z § 11 ods. 1 zákona č. 61/2015 Z. z. o odbornom vzdelávaní a príprave a o zmene a doplnení niektorých zákonov doplnený o stavovské komory – lekári, sestry, advokáti, notári, ... – a cirkvi), tu sa predpokladá, že minister bude z predložených návrhov budúcich dvoch členov vyberať.

V rámci nastavenia pasívnej spôsobilosti sa navrhuje členenie požiadaviek podľa typu navrhovateľa, osobitne vo vzťahu k Študentskej rade vysokých škôl. Tu platí, že hoci predkladá dve mená, rovnako ako Slovenská rektorská konferencia a Rada vysokých škôl, pri jednom členovi sa ustanovujú nižšie nároky tak, aby mohlo reálne ísť aj o študenta (keďže mať študenta vo výkonnom orgáne agentúry je bežnou praxou aj v zahraničí). Podmienky sú síce nastavené voľnejšie, no je na Študentskej rade vysokých škôl, či navrhne osobu, ktorá je v danom čase študentom, alebo sa uspokojí aj s iným návrhom kandidáta spĺňajúceho navrhované požiadavky.

Funkčné obdobie sa navrhuje šesťročné s tým, že časť členov sa po dvoch rokoch bude obmieňať (rovnako ako pri doterajšej Akreditačnej komisii). Postupné obmieňanie vyplýva z prechodného ustanovenia, podľa ktorého sa pri prvej výkonnej rade bude žrebovať, kto bude na dva, štyri, resp. šesť rokov, s tým, že predseda a podpredseda výkonnej rady budú aj v prvej výkonnej rade na šesť rokov. Rozdielom oproti doterajšej Akreditačnej komisii je opakovanie funkčného obdobia – pri Akreditačnej komisii sú to dve funkčné obdobia po sebe, pri navrhovanej výkonnej rade sú to dve funkčné obdobia celkovo (obdobne sa to navrhuje aj pri odvolacej komisii).

Ďalej sa ustanovuje okruh pôsobností výkonnej rady. Tým, že výkonná rada je koncipovaná ako výkonný orgán, jej hlavnou úlohou je prijímanie rozhodnutí v mene agentúry. Pri vnútorných predpisoch sa len ohľadom štatútu upravuje, kto návrh predkladá, čo znamená, že vypracúvanie a predkladanie návrhov ostatných predpisov je už vecou nastavenia procesov v agentúre.

K § 8:
Tak ako doposiaľ pri Akreditačnej komisii, gro práce budú vykonávať pracovné skupiny, ktoré si vytvára výkonná rada. Dôležité je posilnenie úlohy študentov tým, že ich zastúpenie v každej pracovnej skupine bude zákonnou požiadavkou, čo vychádza z dokumentu ESG 2015 („Externé zabezpečovanie kvality by mali vykonávať skupiny externých odborníkov vrátane najmenej jedného študenta.“). Vzhľadom na potrebu zabezpečenia dôveryhodnosti práce pracovnej skupiny sa vysokej škole umožňuje návrh zloženia rozporovať, ak by niekto z členov mohol byť predpojatý z pohľadu vysokej školy, čo by mohlo na strane vysokej školy vyvolať pochybnosti o celom procese. Pracovné skupiny budú vytvárané prioritne ad hoc pre konkrétne prípady, t.j. v zásade sa nepredpokladajú doterajšie stále pracovné skupiny (návrh zákona však takúto možnosť nevylučuje – na jednej strane výslovne upravuje možnosť stálych poradných orgánov, na druhej strane, pracovné skupiny k dvom rôznym veciam môžu pozostávať z tých istých osôb). Zároveň bude existovať priebežne aktualizovaný zoznam expertov, z ktorého sa budú zostavovať pracovné skupiny. Zákon pri požiadavkách na zápis ponecháva konkrétne zásady na vnútorný predpis agentúry, čo znamená, že do úvahy prichádza napr. aj zápis na základe výberového konania, ktoré by agentúra vyhlasovala, prípadne určenie okruhu subjektov, ktoré osoby do zoznamu majú navrhovať..   V súlade s ESG 2015 je celá kompetencia kreovania pracovných skupín ponechaná na agentúru, pretože tá má byť zodpovedná za svojich expertov.

K § 9:
V súlade so štandardnom 2.7  ESG 2015 („Postupy na podávanie sťažností a odvolacie konanie by mali byť jasne definované ako súčasť procesov externého zabezpečovania kvality a komunikované s vysokými školami.“) sa upravuje orgán zabezpečujúci odvolacie konanie. Jej členov bude rovnako, ako členov výkonnej rady, vymenúvať minister, avšak mechanizmom výberového konania, pričom minister bude povinný postupovať len podľa výsledkov tohto výberového konania (viď slovo „vymenuje“, nie „vymenúva“). Výberovú komisiu upravujú spoločné ustanovenia o orgánoch tak, že pôjde o troch členoch, ktorých minister bude povinný vymenovať (opäť viď slovo „vymenuje“) z návrhov orgánov reprezentácie vysokých škôl. Na rozdiel od výkonnej rady, funkčné obdobie členov je len 4 roky. Tiež sú inak upravené podmienky na vymenovanie za člena, kde traja členovia by mali byť právnikmi (vzhľadom na povahu činnosti komisie) a dvaja členovia profesormi alebo docentmi (zastupujúci pohľad vysokoškolskej praxe). Zároveň na to, aby bola zabezpečená činnosť odvolacej komisie najmä pre prípad vylúčenia člena z dôvodu zaujatosti, upravujú sa aj dvaja náhradníci (obaja spomedzi akademikov, keďže prípadný vzťah k vysokej škole sa predpokladá skôr u tejto skupiny osôb).

K § 10:
Vzhľadom na to, že agentúra ako samostatná organizácia bude hospodáriť so svojím majetkom a so svojimi finančnými prostriedkami, je potrebné, aby popri orgánoch vykonávajúcich hlavné pôsobnosti agentúry existoval aj orgán dohľadu v hospodárskych veciach. Dozornej rade sa navrhuje pomerne malé zloženie, ale tak, aby tam boli zastúpení aspoň základní „stakeholderi“.

K § 11:
Zabezpečovať riadne fungovanie a chod agentúry po administratívnej, hospodárskej a personálnej stránke bude vedúci kancelárie, ktorý zároveň bude výkonnej rade predkladať na schválenie taxatívne vymenované návrhy, pričom jeho ďalšia činnosť môže byť upravená vnútorným predpisom agentúry. Zároveň ako vedúci zamestnanec bude obsadzovaný na základe výsledkov výberového konania, pričom požiadavky naňho vyžadujú, aby išlo (vzhľadom na povahu činnosti) o osobu, ktorá má vymedzené skúsenosti v oblasti riadenia. 

K § 12:
Ustanovuje sa základný spôsob fungovania kolektívnych orgánov agentúry. Podstatné je, že nepripúšťa sa postup prijímania uznesení per rollam (viď „len na svojom zasadnutí“) s jednou výnimkou, a to je zostavenie pracovnej skupiny výkonnou radou. Vzhľadom na veľkosť kolektívnych orgánov (7, 5, resp. 3) sa neustanovuje požadovaný počet prítomných, ale len počet hlasov potrebných na prijatie návrhu, t.j. minimálne 4 (výkonná rada), 3 (odvolacia komisia), resp. 2 (dozorná rada) hlasy za návrh.

Zároveň sa implementuje ustanovenie z ESG 2015 (usmernenie k štandardu 3.3.), podľa ktorého „Každý, kto sa zúčastňuje na činnostiach externého zabezpečovania kvality v agentúre (napr. ako expert), je uzrozumený, že hoci môže byť nominovaný treťou stranou, v hodnotiacom procese vystupuje na základe svojej osobnej kompetencie a pri práci pre agentúru nezastupuje svoju domovskú organizáciu.“.

K § 13:
Na zabezpečenie nestrannosti sa koncipujú ustanovenia o nezlučiteľnosti funkcií, pričom podstatné je, že členstvo vo výkonnej rade nie je zlučiteľné s pracovnoprávnym vzťahom s vysokou školou. Vzhľadom na to, že ide o „pracovnoprávny vzťah“, ide o všetky typy, t.j. nielen pracovný pomer, ale aj dohody. Zároveň sa ustanovuje požiadavka na vzdanie sa príslušnej funkcie najneskôr v deň vymenovania do orgánu agentúry.

K § 14:
Ustanovujú sa náležitosti pre postup pri výberovom konaní tam, kde zákon výberové konanie vyžaduje, s tým, že ako lex generalis sa uplatňuje zákon č. 552/2003 Z. z. (napr. opakované výberové konanie, ak nikto z prihlásených nesplní požiadavky, kto zabezpečuje výberové konanie z hľadiska jeho administrácie,...). Pri výberových komisiách sa opäť dbá na elimináciu štátnej ingerencie – minister môže mať zástupcu, ktorého si sám vyberie len ako jedného z piatich členov výberovej komisie na funkciu predsedu výkonnej rady. 

K § 15:
Vzhľadom na potrebu profesionalizácie pri výkone pôsobnosti agentúry sa na rozdiel od doterajšej Akreditačnej komisie vymedzuje okruh osôb, ktoré budú zamestnancami agentúry – stálymi zamestnancami budú členovia výkonnej rady a vedúci kancelárie. Pri členoch odvolacej komisie a pri posudzovateľoch sa predpokladá, že pôjde o dohodárov. Zároveň pri predsedovi a podpredsedovi výkonnej rady a vedúcom kancelárie sa vyžaduje 100 % úväzok priamo zo zákona. Aj keď mnohé operatívne agendy bude zabezpečovať vedúci kancelárie agentúry, riešenie smerovania agentúry, nastavovania a kontinuálneho zlepšovania procesov, či medzinárodná spolupráca si vyžadujú dostatočnú kapacitu. Pre funkčnosť agentúry je rovnako potrebná dispozícia predsedu/podpredsedu výkonnej  rady agentúry na dennej báze.

Pri ostatných členoch výkonnej rady veľkosť úväzku nie je zákonom predpísaná, teda jeho rozsah bude možné vymedziť podľa povahy činnosti (napr. ak by členom výkonnej rady bol študent).

Okrem zamestnancov agentúry spomedzi členov orgánov sa predpokladá, že agentúra bude mať aj ďalších zamestnancov, ktorí budú zabezpečovať administratívne, hospodárske, organizačné a iné záležitosti. Ich postavenie zákon osobitne nevymedzuje.

K § 16:
Upravuje sa spôsob zániku jednotlivých funkcií, pričom určitou odchýlkou pri predsedovi výkonnej rady je, že (obdobne ako pri predsedovi Najvyššieho kontrolného úradu) ostáva vo funkcii aj po uplynutí funkčného obdobia, ak sa dovtedy z nejakého dôvodu nepodarí kreovať nového predsedu výkonnej rady.

Upravené sú aj dôvody odvolania s tým, že rozlišuje sa možnosť a povinnosť ministra odvolať ho. Povinnosť je pri členovi výkonnej rady s tým, že musí to navrhnúť výkonná rada alebo dozorná rada. Možnosť je v prípade porušenia právnych predpisov (zákonov, vyhlášok, ...) a len pri členoch odvolacej komisie a dozornej rady. Vzhľadom na to, že sa nevymedzuje ich okruh (t.j. porušením zákona je aj spáchanie dopravného priestupku), je odvolanie na zvážení. Povinnosťou to je v prípade porušenia vnútorných predpisov agentúry, vzhľadom na to, že v tomto prípade ide o porušenie povinnosti majúcej priamy súvis s pôsobnosťami agentúry.

Vzhľadom na to, že vo viacerých prípadoch sa vyžaduje bezúhonnosť, upravuje sa, kto je bezúhonným a ako sa bezúhonnosť preukazuje.

Pre prípady predčasného skončenia výkonu funkcie (z akéhokoľvek dôvodu) sa ustanovuje, že novovymenovaná osoba len dokončí funkčné obdobie svojho predchodcu. Výnimkou je predseda výkonnej rady, vzhľadom na to, že je do funkcie ustanovovaný na základe výberového konania, preto je dôvodné, aby mal vždy funkčné obdobie 6 rokov.

K § 17:
Ustanovuje sa výška odmeny pre predsedu a podpredsedu výkonnej rady a pre vedúceho kancelárie. Jej výška zohľadňuje na jednej strane skutočnosť, že tieto osoby (pochádzajúce obvykle z akademickej sféry) nebudú môcť vykonávať žiadnu prácu na vysokej škole, na druhej strane, vzhľadom na činnosť agentúry, má byť na dostatočne atraktívnej úrovni (vrátane odborníkov zo zahraničia). Porovnať to možno s funkcionármi niektorých regulačných orgánov, napr. Úrad pre reguláciu sieťových odvetví (člen rady a predseda rady 4-násobok priemernej mzdy, podpredseda rady 1,3-násobok odmeny člena rady, t.j. 5,2-násobok priemernej mzdy), Úrad pre reguláciu elektronických komunikácií a poštových služieb (predseda 2560 eur, podpredseda 2359,60 eur), Rada pre vysielanie a retransmisiu (člen rady 0,5-násobok platu poslanca Národnej rady SR, t.j. 1,5-násobok priemernej mzdy). 

V prípade členov pracovných skupín a členoch odvolacej skupine pôjde v zásade o paušálnu odmenu. V tejto súvislosti možno poukázať na skutočnosť, že sadzobník poplatkov za činnosti agentúry bude vychádzať zo skutočných nákladov na činnosť agentúry (napr. aj na činnosť pracovnej skupiny). Odmena členov dozornej rady je nastavená po vzore odmeny člena dozornej rady Fondu na podporu vzdelávania.

Vzhľadom na to, že agentúra bude rozhodovať o právach a povinnostiach iných subjektov, ako aj vzhľadom na skutočnosť, že sa zriaďuje zákonom, pracovnoprávne vzťahy jej zamestnancov podliehajú zákonu č. 552/2003 Z. z., podľa ktorého „Tento zákon sa vzťahuje na zamestnancov pri výkone práce vo verejnom záujme k zamestnávateľom, ktorými sú ... právnické osoby, ktorým zákon zveruje právomoc rozhodovať o právach a povinnostiach fyzických osôb alebo právnických osôb v oblasti verejnej správy, ... právnické osoby zriadené zákonom...“. Napriek tejto skutočnosti, navrhuje sa, aby ich odmeňovanie nepodliehalo zákonu č. 553/2003 Z. z. Vo vymedzení pôsobnosti tohto zákona sa verejnoprávne inštitúcie en bloc neuvádzajú (hoci sú tu napr. verejné vysoké školy, ktoré majú tú istú právnu formu) a rovnako ani právnické osoby v zmysle citovaného ustanovenia zákona č. 552/2003 Z. z. Pôsobnosť zákona č. 553/2003 Z. z. v tomto prípade nie je vylúčená, pretože sa môže vzťahovať aj na zamestnávateľov, „o ktorých to ustanoví osobitný predpis“ [§ 1 ods. 1 písm. l)]. Vzhľadom na povahu činnosti agentúry, ako aj na potrebu primeraného finančného ohodnotenia jej zamestnancov najmä s ohľadom na potrebnú profesionalizáciu by „tabuľkové platy“ mohli pôsobiť demotivujúco a zároveň by predstavovali riziko, že agentúra nebude obsadená dostatočne kvalitnými zamestnancami. Preto návrh zákona neupravuje vzťah k zákonu č. 553/2003 Z. z., a teda odmeňovanie zamestnancov agentúry bude uskutočňované v rámcoch Zákonníka práce.

K § 18:
Upravujú sa ustanovenia vo vzťahu k spracúvaniu osobných údajov a k zverejňovaniu informácii na webe agentúry tak, aby bolo možné v rámci transparentnosti jednoducho zistiť osoby, ktoré jednotlivé prípady posudzovali. Zároveň sa upravuje, k čomu všetkému majú mať určené osoby prístup v rámci zisťovania na mieste.

K § 19:
Ustanovuje sa rámec pre financovanie agentúry tak, aby bola na rozdiel od doterajšej Akreditačnej komisie bola financovaná viaczdrojovo, čo zvyšuje jej nezávislosť na štáte. Zavádzajú sa tak poplatky za úkony agentúry. Vzhľadom na to, že výška poplatkov sa má odvíjať od reálnych nákladov na činnosť, návrh sadzobníka bude vypracúvať agentúra (návrh bude na mesiac zverejnený na webe agentúry na pripomienkovanie). V rámci vyváženia, aby poplatky neboli nastavené významne odchýlne od ekonomickosti, ich schvaľovanie sa zveruje štátu. Zároveň sa upravujú základné ustanovenia zmluvy medzi štátom a agentúrou na poskytnutie finančných prostriedkov z kapitoly ministerstva.

K § 20:
Ustanovujú sa osobitosti hospodárenia agentúry. Vzhľadom na to, že pôjde o verejnoprávnu inštitúciu, základný rámec nakladania s jej majetkom upravuje zákon č. 176/2004 Z. z. Zároveň sa agentúre umožňuje vykonávanie podnikateľskej činnosti v ustanovených limitoch, čo znamená, že podnikateľská činnosť má mať vzťah k jej „hlavnej“ činnosti. V praxi môže ísť najmä o poskytovanie svojich služieb v zahraničí v nadväznosti na skutočnosť, že sa očakáva zápis agentúry do organizácií ENQA a EQAR.

K § 21 a 22:
Ustanovuje sa základný rámec konania agentúry, najmä označením kto je účastníkom konania a kedy sa konanie začína. Tu je zohľadnený aj presun agendy udeľovania štátneho súhlasu v súlade s návrhom zákon o vysokých školách tak, že žiadosť sa o jeho udelenie sa bude doručovať nie ministerstvu ale agentúre.

Na to, aby sa v prípade neúplnej (akejkoľvek) žiadosti konanie neprerušovalo, navrhuje sa, aby konanie začínalo až vtedy, keď bude žiadosť úplná, pričom na to, aby bola úplná bude potrebné, aby bol uhradený aj príslušný poplatok.

Zachováva sa systém hodnotiacich správ z doterajšieho postupu Akreditačnej komisie, pričom sa spresňuje, čo má pracovná skupina skúmať s tým, že sa výslovne vyžaduje vyššia miera zapojenia aj subjektov ako študenti, absolventi, zamestnávatelia, ... Aby sa predchádzalo prípadných nejasnostiam pri zistených nedostatkoch, ustanovuje sa tak požiadavka, aby konkrétne nedostatky boli v hodnotiacej správe uvedené, rovnako ako aj návrh opatrení na ich odstránenie.

Významnou je úprava „opravných“ prostriedkov, a to tak vo vzťahu k hodnotiacej správe, ako aj vo vzťahu k rozhodnutiu agentúry (presnejšie k rozhodnutiu výkonnej rady). Pričom na rozhodnutie výkonnej rady sa zachováva lehota, ktorú mala doposiaľ Akreditačná komisia na podanie vyjadrenia. Zároveň s cieľom zvýšenia transparentnosti priebehu druhostupňového konania sa upravuje právo na prítomnosť dotknutých strán tak, aby mali možnosť sa priamo pri prejednávaní veci vyjadrovať sa, pričom vzhľadom na skutočnosť, že podrobnosti zákon neupravuje, miera aktívneho zapojenia týchto subjektov je ponechaná na vnútorné predpisy agentúry – predpokladá sa rokovací poriadok odvolacej komisie.

Základný mechanizmus by tak mal byť nasledovný: Účastník konania podá žiadosť so všetkými prílohami a so zaplateným poplatkom. K žiadosti výkonná rada vytvorí pracovnú skupinu. Tá po preskúmaní príloh, návšteve, ... spracuje hodnotiacu správu. K nej sa účastník konania môže/nemusí vyjadriť (predpokladá sa, že ak súhlasí, vyjadriť sa nemusí). Hodnotiacu správu so stanoviskom vysokej školy prerokuje výkonná rada a tá o žiadosti rozhodne. Ak je všetko v poriadku, doručené rozhodnutie nadobudne právoplatnosť (účastník konania môže právoplatnosť urýchliť tým, že vzdá podania námietok). Ak účastník konania s rozhodnutím nesúhlasí, podá námietky, tie prerokuje odvolacia komisia, ktorá sa k nim vyjadrí. Ak sa s nimi stotožní a vec vráti výkonnej rade, beží nových 180 dní na nový proces, pričom do úvahy prichádza tak preskúmanie veci tou istou pracovnou skupinou, ako aj možnosť zostavenia novej pracovnej skupiny (je to vec nastavenia vnútorných predpisov agentúry). V rámci nového procesu je opäť možno pripomienkovať novú hodnotiacu správu. Ak námietky odvolacia komisia zamietne, rozhodnutie sa stane právoplatným a ako „opravný prostriedok“ prichádza do úvahy len správna žaloba v zmysle Správneho súdneho poriadku (viď rozsah pôsobnosti v § 6 ods. 1 SSP, podľa ktorého „Správne súdy v správnom súdnictve preskúmavajú na základe žalôb zákonnosť rozhodnutí orgánov verejnej správy, opatrení orgánov verejnej správy a iných zásahov orgánov verejnej správy, poskytujú ochranu pred nečinnosťou orgánov verejnej správy a rozhodujú v ďalších veciach ustanovených týmto zákonom.“). Neupravuje sa možnosť, aby mohla agentúra svoje právoplatné rozhodnutie zmeniť (t.j. nepripúšťa sa obdoba mimoriadnych opravných prostriedkov).

K § 23:
Upravuje sa postup prijímania (akreditačných) štandardov a ich obsah. Na zvýšenie transparentnosti pri ich prijímaní k ich návrhu ministerstvo vykoná obdobu pripomienkového konania, pričom sa ustanovuje okruh subjektov, ktoré je ministerstvo povinná o zverejnení návrhu na webe informovať osobitne.

Základný rámec (akreditačných) štandardov v zásade vychádza z doterajších kritérií pre študijné programy a pre habilitačné konanie a inauguračné konanie, pričom pri štandardoch pre vnútorné systémy sa osobitne prihliada na poslanie vysokej školy (ako aj na fakultnú úpravu, keďže v prípade existencie fakultných predpisov sú prílohou žiadosti aj tie) a pri štandardoch pre študijné programy sa osobitne uvádzajú výsledky vzdelávania a ich prepojenie s národným kvalifikačným rámcom. Vzhľadom na odchýlky pri rôznych študijných odborov (ale aj typov študijných programov) sa umožňuje, aby agentúra také odchýlky zohľadnila.

Zároveň, vzhľadom na zmenu prístupu k odborom pri habilitáciách a inauguráciách bude potrebné, aby agentúra skúmala aj vzťah medzi odborom habilitačného konania a inauguračného konania tak, ako ho uvedie vysoká škola v žiadosti o udelenie akreditácie a študijným odborom, ku ktorému by mal byť priradený (súvisí to s pripravovanou revíziou sústavy študijných odborov, ako aj s tým, že neprimerané priradenie – napr. odbor habilitačného konania a inauguračného konania „obchodné právo“ by vysoká škola v žiadosti priradila k študijnému odboru „ekonómia“ – je dôvodom na zamietnutie žiadosti).

Zároveň sa zabezpečuje, aby štandardy boli pre vysoké školy známe v primeranom čase vopred na to, aby svoju činnosť a predpismi mohli zosúladiť. Na zamedzenie retroaktivity sa tiež upravuje posudzovanie podľa tej verzie, ktorá je pre vysokú školu priaznivejšia.

K § 24 a 25:
Základom celého systému akreditácií má byť inštitucionálna akreditácia vysokej školy založená na posudzovaní vnútorného systému a jeho riadnej implementácie. Ňou je v konečnom dôsledku oprávnenie vytvárať študijné programy vo vymedzených študijných odboroch (či presnejšie, zrušenie obmedzenia ich vytvárania, ktoré všetkým vysokým školám bude automaticky zapísané do registra študijných odborov od 1. 1. 2018). Ak bude mať vysoká škola vnútorný systém v súlade so zákonom a štandardmi a jeho implementácia je v súlade so štandardmi, v zásade sa jej umožní vytvárať a upravovať študijné programy v určitom rozsahu.

Vnútorné systémy majú byť preskúmavané pravidelne, pričom sa prevzalo obdobie periodicity doterajších komplexných akreditácií predĺžené o jeden rok, aby sa – okrem iného – znížila administratívna záťaž vysokých škôl (periodické hodnotenie tvorivej činnosti podľa návrhu novely zákona o vysokých školách sa navrhuje na 6-ročné cykly, čo tiež súvisí s oddelením hodnotenia vzdelávacej činnosti a hodnotenia tvorivej činnosti na dva samostatné procesy).

S ohľadom na záujem znižovania administratívne náročnosti sa navrhuje, aby v prípadoch mimoriadneho preskúmania vnútorného systému (t.j. mimo 7-ročného cyklu) mohla agentúra podľa výsledku rozhodnúť, či sa začína nový cyklus alebo či dôjde k ďalšiemu posúdeniu vnútorného systému v „bežnom“ termíne (napr. vysokej škole bude posúdený vnútorný systém v rok 2020, t.j. k ďalšiemu „riadnemu“ posúdeniu by malo dôjsť v roku 2027. Medzitým však z nejakého dôvodu agentúra na vlastný podnet začne mimoriadne posúdenie vnútorného systému, ktoré skončí v roku 2024. Agentúra tu môže rozhodnúť, že toto mimoriadne posúdenie sa započítava ako riadne, a teda, že k ďalšiemu posúdeniu nedôjde v roku 2027, ale až v roku 2031).

V zmysle dokumentu ESG 2015 sa vysokým školám otvára možnosť požiadať o preskúmanie vnútorného systému aj zahraničnú organizáciu. Agentúra bude viesť zoznam zahraničných agentúr, ktorých hodnotiace správy uznáva namiesto svojich. Predpokladom je, že pôjde o organizácie zo zoznamu EQAR. Ak si vysoká škola vyberie niektorú z týchto organizácií, agentúra (resp. jej pracovná skupina) nebude vypracúvať správu a automaticky sa akceptuje správa predložená vysokou školou od zahraničnej agentúry. Návrh zákona nevylučuje, aby si vysoká škola dala vnútorný systém posúdiť aj organizáciou, ktorá nebude v zozname vedenom agentúrou, na dokument takej organizácie (ak ho vysoká škola predloží) nebude musieť agentúra vôbec prihliadať.

Vzhľadom na to, že všetky vysoké školy budú musieť prejsť týmto posúdením, táto povinnosť je komplementárne doplnená sankciou pre prípad, že by niektorá vysoká škola v zákonnej lehote nepredložila žiadosť o posúdenie (bez ohľadu na to, či s úmyslom alebo z nedbanlivosti) – ak bude vysoká škola pasívna aj po upozornení na premeškanie lehoty, budú jej zrušené všetky študijné programy (t.j. vo všetkých odboroch a vo všetkých stupňoch). S tým je spojené navrhované ustanovenie zákona o vysokých školách, kde pri zrušení všetkých študijných programov (resp. keď vysoká škola nemá žiaden) je ustanovená pre ministerstvo povinnosť predložiť návrh zákona na zrušenie vysokej školy (obdobne aj príslušné rezorty pri štátnych vysokých školách) alebo návrh na odňatie štátneho súhlasu súkromnej vysokej škole. Obdobný následok sa navrhuje aj pre situáciu, v ktorej musia byť kumulatívne splnené tri podmienky: (1) vysoká škola síce stihla požiadať agentúru o posúdenie vnútorného systému včas, ale (2) agentúra jej žiadosť odmietla (v zmysle § 20 pôjde buď o prípad, kedy ani po upozornení nedoplnila všetky náležitosti žiadosti alebo o prípad, kedy ani po upozornení neuhradila poplatok) a zároveň (3) medzi tým, ako vysoká škola požiadala o posúdenie vnútorného systému a rozhodnutím o odmietnutí žiadosti – jeho právoplatnosťou – už uplynula lehota pre vysokú školu.

Ak bude žiadosť podaná v lehote a so všetkými náležitosťami, agentúra vyššie spomenutým postupom posúdi dva aspekty vnútorného systému: (1) to, či samotný vnútorný systém (t.j. príslušný vnútorný predpis/vnútorné predpisy) je v súlade štandardmi (t.j. aj so zákonnými požiadavkami na jeho obsah) a (2) to, či je jeho implementácia v súlade so štandardmi.

Podľa zistení agentúry sa v prípade kladného posúdenia zruší obmedzenie vytvárania a upravovania študijných programov (vo vymedzených študijných odboroch) prípadne ak sa vyskytli nedostatky, uložia sa opatrenia na odstránenie nedostatkov. Zákon vymedzuje 5 druhov takýchto opatrení, pričom výslovne sa upravuje možnosť uložiť ich aj niekoľko popri sebe. V súvislosti s komplexnejšou úpravou učiteľských študijných programov a prekladateľských študijných programov uskutočňovaných v kombinácii dvoch predmetov alebo jazykov je v tejto súvislosti upravená osobitosť, t.j. možnosť takéto opatrenie uložiť aj vo vzťahu k takému predmetu alebo jazyku, pričom následok by sa vzťahoval na všetky kombinácie (napr. opatrenie k učiteľstvu fyziky v kombinácii by sa vzťahovalo na všetky učiteľstvá, ktoré budú obsahovať fyziku).

V zmysle navrhovaných zmien v § 54b zákona o vysokých školách agentúra na základe výsledku posudzovania vnútorného systému vyznačí študijné odbory a stupne, v ktorých môže vysoká škola vykonávať činnosti (najmä uskutočňovať študijné programy, vytvárať ich, upravovať).

K § 26:
Ide o najmiernejšie opatrenie, ktoré sa vzťahuje k nedostatkom, ktoré vie vysoká škola napraviť v pomerne krátkej lehote. V praxi môže ísť napr. o dovybavenie knižnice, laboratória, o zamestnanie nového asistenta, ... Tak ako v doterajšom systéme, o odstránení nedostatkov je povinná vysoká škola informovať agentúru, pričom sa zjednodušuje spôsob – nepredpisuje sa forma. Zároveň sa zjednodušuje spôsob preskúmania tejto informácie – nevyžaduje sa formálne zostavovanie osobitnej pracovnej skupiny, t.j. spôsob overenia je na agentúre – môže podľa povahy veci na miesto vyslať tak niekoľko osôb zo zoznamu expertov, jedného člena výkonnej rady, prípadne aj „bežného“ zamestnanca agentúry.

Pre prípad, že by vysoká škola agentúru ignorovala, resp. zistí sa, že opatrenie nie je dostatočné, zákon dáva agentúre povinnosť (nie možnosť) rozhodnúť o uložení iného opatrenia.

K § 27:
Závažnejšie nedostatky je možné riešiť uložením pozastavenia študijného programu, pričom sa vyžaduje kumulatívne splnenie troch podmienok. Hoci názov pripomína doterajšie pozastavenie práva vysokej školy udeľovať absolventom príslušného študijného programu zodpovedajúci akademický titul, toto pozastavenie bude mať iné následky. Zároveň sa odstraňuje interpretačná nejasnosť oproti doterajšiemu pozastaveniu, keď označenie rozhodnutia evokovalo, že vysoká škola nesmie uskutočňovať štátnice a pritom príslušným následkom podľa zákona o vysokých školách bol zákaz prijímania nových študentov.

V tomto pozastavení nepôjde o zákaz prijímania nových študentov, ale o zákaz vykonávania štátnych skúšok (čo viac zodpovedá označeniu opatrenia) spojený so zákazom „samostatnej“ úpravy študijného programu a zákazom vytvárania nových študijných programov v príslušnom študijnom odbore a stupni. Prvok zákaz uskutočňovania štátnych skúšok sa však nedotýka osôb, ktoré sú v čase medzi vykonaním štátnej skúšky a prevzatím diplomu, t.j. osobám, ktoré už štúdium riadne skončili bude môcť vysoká škola diplom odovzdať. Obmedzenie sa tak týka len tých, čo majú status študenta, teda k samotnej štátnej skúške počas „pozastavenia“ nebude možné pripustiť nikoho. Ak je štátna skúška rozdelení na viac častí, napr. obhajoba záverečnej práce a „kolokviálna“ skúška, pričom k pozastaveniu dôjde v čase medzi nimi, študenta, ktorý záverečnú prácu už obhájil nebude je možné pripustiť ku „kolokviálnej skúške“. Aby sa zabránilo interpretačnej nejasnosti – čo v prípade, ak vysoká škola má síce zákaz vykonávania štátnych skúšok, ale napriek tomu by štátnu skúšku vykonala – vyslovene sa ustanovuje jej neplatnosť ako aj neplatnosť prípadného diplomu a ostatných dokladov o absolvovaní štúdia.

Nakoľko toto opatrenie sa ukladá vo vzťahu ku konkrétnemu študijnému programu, úlohou vysokej školy bude navrhnúť agentúre, ako možno tento študijný program upraviť (napr. upraviť požiadavky na absolvovanie jednotlivých predmetov tak, aby bola zabezpečená požadovaná úroveň výsledkov vzdelávania) tak, aby boli nedostatky odstránené. V zmysle úpravy § 70 ods. 1 písm. a) zákona o vysokých školách sa predpokladá, že študent dokončí príslušný študijný program už v jeho upravenej podobe (vzhľadom na to, že študijný program je tvorený nielen predmetmi ale aj pravidlami, toto ustanovenie umožňuje, aby zmienené pravidlá umožnili aj dokončenie „po starom“).

Vzhľadom na to, že nie je účelné, aby sa študijný program menil v priebehu akademického roka, navrhuje sa, aby boli schválené zmeny účinné až od začiatku nasledujúceho akademického roka. Tým, že odstránenie nedostatkov sa má vykonať úpravou študijného programu, čo je odsledovateľné v registri študijných programov, overenie úkonov na nápravu nie je potrebné vykonať na mieste, ale agentúra môže vo vnútornom predpise upraviť, že v určitých prípadoch bude postačovať, aby overenie v registri vykonal administratívny zamestnanec agentúry.

Vzhľadom na to, že zámerom je mať fungujúce študijné programy, v prípade, ak návrh úpravy predložený agentúre vysokou školou nebude v poriadku, nie je účelné hneď študijný program rušiť, ale skôr, aby vysoká škola vypracovala nový návrh jeho úpravy, a to aj opakovane tak, aby v konečnom dôsledku sa študijný program stal „fungujúcim“. Je pritom v záujme vysokej školy, aby nevytvárala opakovaným nedostatočným návrhom úpravy študijného programu prieťahy, pretože stále platí, že počas pozastavenia nesmie uskutočňovať v tomto študijnom programe štátne skúšky.

Tento zákon neupravuje ako následok zákaz prijímania uchádzačov o štúdium tak, ako tomu bolo pri pozastavení doteraz.

K § 28:
Ďalšie opatrenie – s vážnejšími následkami, ako pozastavenie programu – možno uložiť v dvoch, resp. troch prípadoch. Všetky pritom nadväzujú na situáciu, keď je študijný program už pozastavený:
-	agentúra vysokej škole pri pozastavení určila lehotu na predloženie úpravy študijného programu, no vysoká škola agentúru odignorovala a neoznámila jej nič (t.j. ani to, že v študijnom programe navrhuje vykonať úpravu, alternatívne ani to, že študijný program sama zrušila)
-	vysoká škola predložila agentúre návrh úpravy študijného programu, agentúra túto zmenu aj schválila, no po tom, ako vysoká škola zmenu notifikovala agentúre, agentúra pri verifikácii v registri zmenu nepotvrdí (t.j. vysoká škola ju nezrealizovala),
-	vysoká škola predložila agentúre návrh úpravy študijného programu ale ten neodstraňuje nedostatky, agentúru ho dala vysokej škole prepracovať a ani tretí návrh nie je uspokojivý.

Tu je alebo potrebné rozlišovať dve úrovne tohto opatrenia: v prvom štádiu agentúra vysokej škole „len“ nariadi, aby si študijný program zrušila sama. Pritom je – vzhľadom na to, že takéto rozhodnutie môže „padnúť“ kedykoľvek v priebehu akademického roka – vytvorený priestor aby lehota na zrušenie študijného programu nebola pevne ustanovená zákonom, ale aby agentúra pri rozhodovaní mohla túto lehotu vhodne nastaviť. V druhom štádiu ide o situáciu, kedy agentúra priamo o zrušení študijného programu rozhodne.

Pri nariadení zrušenia študijného programu je zároveň potrebné dbať na skutočnosť, že vysoká škola sa o študentov musí nejakým spôsobom postarať a ponúknuť im presun v zmysle navrhovaného § 51a ods. 2 zákona o vysokých školách.

Následok je pri tomto ustanovení vyjadrený stručne, pretože v tomto štádiu je už študijný program pozastavený, a teda komplementárne sa na túto situáciu vzťahujú aj následky spojené s pozastavením študijného programu. Vzhľadom na to, že vysoká škola už možnosti na nápravu mala v rámci predchádzajúceho opatrenia, tu sa už neupravuje alternatíva, aby vysoká škola ešte „dodatočne“ predložila návrh úpravy študijného programu. Ak by tak aj učinila, už je to bezpredmetné a študijný program smeruje k nevyhnutnému zániku. Navyše požiadavka na zastavenie výučby je komplementárne doplnená novelizovaným ustanovením § 2a zákona o vysokých školách, podľa ktorého, ak by vysoká škola predsa len výučbu nezastavila, ministerstvo jej uloží (nie len môže uložiť) pokutu 5 000 – 20 000 eur. 

Na zrušenie študijného programu má teda vysoká škola určenú lehotu. Ak vysoká škola ostane počas tejto lehoty nečinná  a študijný program sama nezruší, agentúra vydá ďalšie rozhodnutie, ktorým už študijný program priamo zruší. Pretože ide i situácie stupňovaného negatívneho konania (resp. nekonania) vysokej školy, aj následok je stupňovaný – agentúra totiž nezruší len dotknutý študijný program, ale aj všetky študijné programy naprieč celým študijným odborom a stupňami, pričom vysoká škola stráca zároveň oprávnenie v tomto študijnom odbore aj vytvárať a upravovať študijné programy.

V nadväznosti na zrušenie študijného programu sa do povinností vysokej školy preberá obdoba doterajšieho ustanovenia § 87 zákona o vysokých školách, t.j. vysoká škola musí zabezpečiť „presun“ dotknutých študentov.

Obdobne ako pri štátnej skúške vo vzťahu k pozastavenému študijnému programu sa upravuje sankcia jej neplatnosti aj pri zrušenom študijnom programe.

K § 29:
Opatrením, ktoré nie je „následným“ vo vzťahu k pozastaveniu, či rušeniu študijného programu je obmedzenie tvorby a úpravy študijných programov. Spojka „a“ tu vyjadruje, že obmedzenie sa týka oboch spôsobov nakladania so študijnými programami.

Ustanovujú sa tri dôvody, kedy môže agentúru pristúpiť k uloženiu tohto opatrenia, pričom dva z nich sa priamo viažu na proces posudzovania vnútorného systému vysokej školy (a jeho implementácie), jeden z nich len nepriamo – ten súvisí skôr s pôsobnosťou agentúry vo veci dohľadu nad plnením štandardov (požiadavka na plnenie štandardov pre študijné programy je jednou z náležitostí vnútorného systému - § 3 ods. 3 písm. a) prvý bod – a teda neplnenie týchto štandardov implicitne znamená buďto nedostatok vo vnútornom systéme alebo v jeho implementácii). Tretí dôvod vyplýva z opatrenia v § 26 pri odstraňovaní nedostatkov, kedy môže byť zákaz podľa § 29 uložený aj ako následné opatrenie pri nedostatočnom odstránení nedostatkov.

Následok tohto opatrenia je v podstate vyjadrený už v jeho označení. Tvorba a úprava študijných programov sú tu možné len so súhlasom agentúry, pričom sa predpokladá, že pôjde prevažne o prípady, kedy vytvorenie nového študijného programu, resp. úprava existujúceho študijného programu budú opatreniami vysokej školy na odstránenie nedostatkov. Do úvahy však prichádzajú aj iné situácie, nakoľko návrh ustanovenie súhlas agentúry nevymedzuje konkrétne.

Vzhľadom na to, že okrem študijných programov uskutočňovaných v dotknutom študijnom odbore existujú aj študijné programy uskutočňované v dvoch študijných odboroch, resp. interdisciplinárne štúdiá, aby sa predišlo interpretačnej nejasnosti, výslovne sa upravuje, že akonáhle sa dotknutý študijný odbor týka aj uvedených dvoch typov študijných programov, obmedzenie sa vzťahuje aj na ne.

Podstatou činnosti vysokej školy po uložení tohto opatrenia je, aby boli nedostatky odstránené, na čo má slúžiť akčný plán. Na vypracovanie/predloženie akčného plánu je lehota ustanovená priamo zákonom, no termíny na plnenie jednotlivých opatrení sú ponechané na vysokú školu, pričom akčný plán ako celok (t.j. tak opatrenia ako aj harmonogram) podliehajú schváleniu agentúrou, a tá ho môže vysokej škole aj opakovane dať dopracovať – cieľom totiž nie je hneď vysokú školu sankcionovať, ale to, aby vnútorný systém bol v súlade so štandardmi, rovnako ako jeho implementácia, resp. aby v súlade s  štandardmi boli aj jednotlivé študijné programy. Akčný plán je obdobou doterajšej správy o plnení opatrení na odstránenie nedostatkov, pričom jedným z rozdielov oproti doterajšiemu stavu je, že kým v súčasnosti podanú správu Akreditačná komisia príde jednorazovo overiť na vysokej škole, v tomto prípade bude plnenie akčného plánu agentúra monitorovať priebežne. V prípade problémov zistených počas tohto priebežného monitorovania bude potrebné s vysokou školou komunikovať, čo môže viesť k aktualizácii akčného plánu.

Zákon pokrýva aj prípady, keby vysoká škola ohľadom akčného plánu agentúru ignorovala. Môže ísť o tieto situácie:
-	vysoká škola akčný plán vôbec nepredloží,
-	vysoká škola akčný plán síce predloží, agentúra ho aj schváli, v priebehu monitorovania sa však zistia nedostatky; následne agentúra vyzve vysokú školu na jeho úpravu a vysoká škola ju nevykoná,
-	vysoká škola akčný plán síce predloží, agentúra ho aj schváli, no následne agentúra zistí, že vysoká škola schválené opatrenia neplní.
Vo všetkých týchto prípadoch agentúra vysokej škole ešte „dá šancu“. Ak vysoká škola bude agentúru naďalej ignorovať, agentúra rozhodne (t.j. nie len môže rozhodnúť) o zrušení všetkých študijných programov vysokej školy – t.j. vo všetkých študijných odboroch a vo všetkých stupňoch. Vysoká škola tak ostane len „prázdnou budovou“. Toto rozhodnutie je spojené s niektorými novelizačnými zmenami v zákone o vysokých školách – následkom totiž bude, že pri verejných a štátnych vysokých školách sa upravuje povinnosť príslušného ministerstva predložiť vláde návrh na zrušenie vysokej školy, resp. pri súkromných vysokých školách sa upravuje povinnosť ministerstva predložiť vláde návrh na odňatie štátneho súhlasu (viď zmeny v § 5 ods. 4, § 43 ods. 7, § 44 ods. 5 a § 47 ods. 14 zákona o vysokých školách).

Po tom, ako vysoká škola predložila akčný plán, tento bol schválený a vysoká škola ho zrealizovala, môžu nastať dve situácie – alebo agentúra zistí, že nedostatkov už nieto, alebo zistí, že nedostatky (ktoré viedli k uloženiu obmedzenia tvorby a úpravy študijných programov) pretrvávajú. V prvom prípade sa obmedzenia zrušia, v druhom prípade agentúra rozhodne o zrušení (nie „len“ nariadi zrušenie) všetkých študijných programov v dotknutom študijnom odbore (t.j. vo všetkých stupňoch).

K § 30:
Tým, že systém zabezpečovania kvality je založený implicitne na akreditácii študijných odborov, inštitút akreditácie študijného programu sa používa len v osobitnom prípade, ak vysoká škola chce začať uskutočňovať študijný program v novom študijnom odbore alebo stupni alebo ak ide o žiadateľa o udelenie štátneho súhlasu.

Zákon pritom nelimituje vysokú školu v počte „pilotných“ študijných programov podaných naraz. Vzhľadom na to, že aj doposiaľ sú osobitosti pri učiteľských a prekladateľských študijných programoch, ktoré sú uskutočňované v kombinácii dvoch jazykov, resp. dvoch predmetov, v návrhu § 53a zákona o vysokých školách sa upravuje aj osobitosť pre podávanie žiadostí vo vzťahu k akreditovaniu jednotlivých študijných programov – žiadať bude možné o najmenej dva jazyky/predmety, pričom taká žiadosť sa bude na tento účel považovať za žiadosť o udelenie akreditácie študijného programu.

Agentúra v prvej etape skúma predpoklady vysokej školy na uskutočňovanie študijného programu, teda dostatočnosť plánovaného (personálneho, materiálneho, ...) zabezpečenia študijného programu. Agentúra bude priebežne monitorovať vysokú školu v uskutočňovaní študijného programu, teda napr. ak sa vysoká škola zaviazala k vybaveniu laboratórií v istom štandarde, či sa tak aj v určenom čase stalo; či počet študentov neprekračuje plánované počty s ohľadom na personálne a ďalšie podmienky, a pod.

Následne sa overujú výsledky vzdelávania absolventov študijného programu, teda či vysoká škola vie preukázať ich zabezpečenie v súlade s vymedzeným profilom absolventa študijného programu, vymedzenou úrovňou národného kvalifikačného rámca a študijným odborom.

Doterajšie priznávanie akreditácie na štandardnú dĺžku štúdia sa tak ruší. Ak to bude nutné, agentúra uplatní niektoré z opravných opatrení, teda študijný program môže byť zrušený, ak vysoká škola nezvládne jeho nábeh na dostatočnej úrovni.

Upravujú sa tiež dôvody pre odmietnutie žiadosti (popri vyššie spomenutom všeobecnom odmietnutí, ak sa nedoplní žiadosť, resp. ak nebude zaplatený poplatok) a zamietnutie žiadosti. Ide o obdobnú terminológiu ako v iných predpisoch upravujúcich procesy, kde odmietnutie je spojené s formálnymi nedostatkami a zamietnutie s vecnými.

V rámci overovania absolventov môžu nastať dva prípady – buď agentúra zistí, že navrhované a reálne výsledky vzdelávania sú v súlade, alebo že sú v nesúlade.

V prvom prípade sa vysokej škole umožní študijný program upravovať samostatne (t.j. bez potrebného predchádzajúceho súhlasu agentúry). Keďže sa vysokej škole umožňuje „otvoriť“ nový študijný odbor viacerými programami, je potrebné overiť dve kohorty absolventov všetkých dotknutých študijných programov. Príslušné obmedzenie sa vysokej škole zruší preto nie hneď po overení prvého študijného programu, ale všetkých.

Druhý prípad môže byť spôsobený zlým nastavením vnútorného systému, resp. jeho zlou implementáciou, preto agentúra začne jeho posudzovanie aj pred uplynutím pravidelnej 6-ročnej lehoty. V rámci tohto mimoriadneho posúdenia môže nastať viacero situácií opísaných vyššie pri opravných opatreniach. Ak agentúra síce niektoré uloží, no nebude ním zrušenie príslušného študijného programu (kvôli ktorému sa mimoriadne posúdenie vnútorného systému začalo), tak sa opätovne posúdia výsledky vzdelávania, resp. absolventi tohto študijného programu. Tentokrát už nie po ďalších dvoch kohortách absolventov, ale v lehote určenej agentúrou.

K § 31 a 32:
Pri habilitáciách a inauguráciách je podstatnou zmenou nahradenie doterajšieho systému, keď habilitačné konanie a inauguračné konanie (a jeho akreditácia) sú viazané na študijný odbor. V navrhovanom režime si odbory habilitačného konania a inauguračného konania budú navrhovať vysoké školy samé (obdobne ako v ČR - § 82 zákona č. 111/1998 Sb.), pričom určitým spôsobom je potrebné ponechať aj prepojenie na sústavu študijných odborov (súvisí to napr. s doterajšou základnou požiadavkou na oprávnenie na uskutočňovanie študijných programov tretieho stupňa, druhého stupňa, resp. spájajúce prvý stupeň a druhý stupeň). Takto možno odbor habilitačného konania a inauguračného konania pripodobniť akoby študijnému programu štvrtého stupňa – názov aj obsah si navrhuje vysoká škola, no existuje prepojenie na študijný odbor. Vzhľadom na skutočnosť, že odbor habilitačného a inauguračného konania môže vyžadovať špecializáciu naprieč študijnými odbormi, tak ako pri študijných programoch, aj tu sa upravuje možnosť mať prepojenie na dva študijné odbory (napr. lekárstvo a právo, fyzika a botanika, ...).

Obdobne ako pri študijných programoch, modifikuje sa aj akreditovanie habilitačného konania a inauguračného konania. Vzhľadom na „dozorovaciu“ pôsobnosť agentúry sa na rozdiel od doterajšej úpravy vypúšťa časové obmedzenie, čo je na druhej strane vyvážené tým, že v prípade zistenia porušenia akreditačných kritérií bude možné akreditáciu priamo odňať (bez predchádzajúceho doterajšieho pozastavenia).

Vzhľadom na vypustenie inštitútu komplexnej akreditácie činností bude akreditovanie habilitačného konania a inauguračného konania previazané s periodickým hodnotením tvorivej činnosti, ktoré sa upravuje v rámci novely zákona o vysokých školách (§ 88a zákona o vysokých školách; resp. v prechodných ustanovenia sa upravuje, že do jeho prvého vykonania sa berú do úvahy výsledky tvorivej činnosti vysokej školy v rámci poslednej komplexnej akreditácie činností). Pretože jeho výsledky budú tvoriť povinnú náležitosť žiadosti o udelenie akreditácie, vysoká škola, ktorá týmto hodnotením neprejde (zúčastniť sa tohto hodnotenia nie je zo zákona povinné), nebude môcť získať tento typ akreditácie (žiadosť by bola nekompletná a agentúra by ju odmietla). Upravené sú tu aj osobitné prípady odmietnutia žiadosti.

K § 33:
V rámci spoločných ustanovení sa vylučuje pôsobnosť Správneho poriadku okrem troch okruhov. Na tento zákon sa tak zo Správneho poriadku budú vzťahovať len ustanovenia o vylúčení, ustanovenia o doručovaní a ustanovenia o počítaní lehôt. Ide pritom o obdobnú formuláciu ako v § 73 ods. 15 zákona č. 364/2004 Z. z., § 12 ods. 7 zákona č. 528/2008 Z. z., či § 16 ods. 4 zákona č. 292/2014 Z. z.

Upravuje sa kontrolná pôsobnosť ministerstva voči agentúre, avšak na to, aby samotné rozhodovanie agentúry bolo od ministerstva nezávislé, kontrola sa bude vzťahovať len na organizačné ustanovenia, ktoré nemajú priamy vplyv na akreditačné pôsobnosti.

K § 34:
Vzhľadom na zmenu terminológie je potrebné upraviť vzťah k doterajším rozhodnutiam. Napr. v prípade študijných programov ide v súčasnosti o „právo udeľovať absolventom študijného programu zodpovedajúci akademický titul“, ktorému po novom obsahovo zodpovedá „akreditácia študijného programu“. Zároveň, vzhľadom na to, že Akreditačná komisia bude zrušená až od 1. 9. 2018 a dovtedy sa bude konať „po starom“, k zmene označenia prichádza až od 1. 9. 2018. Dátum 31. 12. 2017 vyjadruje skutočnosť, že ustanovenia deviatej časti zákona o vysokých školách (t.j. vrátane § 83) budú zrušené od 1. 1. 2018. Vzhľadom na zmenu terminológie je tiež potrebné poukázať na skutočnosť, že podľa § 30 po určitom čase agentúra vykoná audit absolventov. Z tohto dôvodu sa študijné programy, pri ktorých bolo právo priznané „bez časového obmedzenia“ budú považovať za také, akoby v nich už audit absolventov bol vykonaný.

K 31. 8. 2018 budú existovať „akreditácie“ priznané s časovým obmedzením, pričom v niektorých prípadoch spojené s povinnosťou vysokej školy doručiť v určitej lehote správu o „výsledku prijatých opatrení na odstránenie nedostatkov“ (napr. nedostatkom bol vysoký vek garanta). Pre prípad, že do stanoveného dátumu sa časové obmedzenie nestihne zrušiť postupom podľa doterajších predpisov a pôjde o časové obmedzenie z dôvodu nového študijného programu (v tomto prípade sa správa nezasiela), bude časové obmedzenie zrušené ex lege. V ostatných prípadoch bude potrebné správu podať. Keďže od 1. 9. 2017 Akreditačná komisia bude zrušená, orgánom, ktorý overí plnenie prijatých opatrení bude v tomto čase už Agentúra (ale podľa „starých“ kritérií). Rovnako v takom prípade už aj rozhodovanie je prenesené na agentúru. Dovtedy však overovanie prijatých opatrení bude vykonávať Akreditačná komisia. Ak sa k veci stihne vyjadriť Akreditačná komisia, rozhoduje ministerstvo podľa doterajších predpisov (t.j. právo môže pozastaviť, časové obmedzenie zrušiť alebo časové obmedzenie predĺžiť). Ak sa k veci nestihne (vrátane rozhodnutia); aby sa však nezacyklil proces prípadným predlžovaním časového obmedzenia – agentúra už bude mať len dne možnosti – buď časové obmedzenie zruší alebo pozastaví uskutočňovanie študijného programu).

K 31. 8. 2018 budú existovať „pozastavené akreditácie“, pričom pozastavenie mohlo nastať z dvoch dôvodov – buď na základe vyjadrenia Akreditačnej komisie, alebo ex lege (§ 113af ods. 9 a 10 zákona o vysokých školách):
-	V prvom prípade bude vysoká škola povinná v ustanovenej lehote študijný program zrušiť (štandardná dĺžka štúdia + 2 akademické roky, aby už zapísaní študenti mali možnosť doštudovať) pričom správu o výsledku prijatých opatrení už vysoká škola nebude musieť posielať. Týka sa to aj tých študijných programov, kde vysoká škola správu síce poslala, no do 31. 8. 2018 sa nestihlo rozhodnúť o zrušení pozastavenia, t.j. k 1. 9. 2018 bude pozastavenie stále trvať.
-	V druhom prípade ide o študijné programy v externej forme akreditované ešte s „krátkou“ štandardnou dĺžkou štúdia a študijné programy v dennej forme akreditované s časovým obmedzením ešte bez kreditov za štátnu skúšku pri ktorých obmedzenia vyplývajúce z § 113af zákona o vysokých školách ostanú zachované aj po zmene režimu „práva“ na „akreditáciu“, vrátane doterajšej lehoty na zrušenie tohto študijného programu.

Okrem pozastavených „akreditácií“ študijných programov je potrebné vysporiadať sa aj s „akreditáciami“ habilitácií a inaugurácií. Tie budú od 1. 9. 2018 svojim spôsobom naďalej „pozastavené“ hoci tento inštitút zákon už poznať nebude, ale následok ostane rovnaký. V tomto prípade však už „pozastavenie“ nebude možné zrušiť, ale bude potrebné, aby si vysoká škola dala habilitačné konanie a inauguračné konania nanovo akreditovať.

V súvislosti s habilitáciami a inauguráciami je potrebné zohľadniť zmenu terminológie aj pri odňatí, čo znamená, že „odňaté právo“ bude mať rovnaké následky ako „odňatá akreditácie“, napr. odmietnutie žiadosti o akreditáciu v príslušnom odbore počas predpísanej lehoty.

Zároveň sa zohľadňuje skutočnosť, že od 1. 1. 2018 sa nebudú osobitne akreditovať nevysokoškolské inštitúcie na spolupodieľanie sa na uskutočňovaní doktorandských študijných programov – keďže postačovať bude zmluva a pravidlá upravené vo vnútornom systéme. Pre zjednoznačnenie sa ustanovuje, že tieto zmluvy ostávajú zachované.

K § 35:
Na to, aby boli v primeranej lehote posúdené vnútorné systémy vysokých škôl nanovo, t.j. nové náležitosti, nové štandardy, nový orgán posudzovania (vzhľadom na to, že v rámci ostatného „kola“ komplexných akreditácií obstáli v zásade všetky vysoké školy, hoci niekedy len formálne) upravujú sa dve základné obmedzenia pre všetky vysoké školy. Vysoké školy tak do posúdenia vnútorného systému „po novom“ nebudú môcť vo všeobecnosti samostatne vytvárať nové študijné programy.

Aj v tom sú však na zmiernenie dve výnimky. Vysoká škola bude predovšetkým môcť požiadať o udelenie akreditácie študijného programu, ak pôjde o „rozbehnutie“ nového študijného odboru (§ 30). Druhá výnimka je upravená pre prípady, ak ide o „otvorenie“ nového študijného programu v študijnom odbore a stupni, v ktorom vysoká škola už vzdeláva – pričom sa bude postupovať podľa § 30 (ten síce upravuje obligatórne odmietnutie žiadosti vysokej školy, ak v príslušnom študijnom odbore a stupni už vzdeláva, avšak na prechodné ustanovenie sa tento dôvod odmietnutia nebude aplikovať).

K § 36:
Vzhľadom na to, že novoupravené náležitosti vnútorných systémov vychádzajú z aktualizovaných ESG 2015, je žiaduce, aby vysoké školy svoje vnútorné systémy upravili na nový obsah v primeranej lehote čo najskôr. Najneskorší termín je navrhnutý na rok 2023, t.j. do šiestich rokov od prijatia zákona – šesť rokov vyjadruje cyklus komplexných akreditácií, resp. posudzovania vnútorného systému.

Je potrebné zohľadniť skutočnosť, že k 1. 1. 2018 bude určité množstvo neskončených konaní. Tieto možno rozdeliť podľa následkov do niekoľkých skupín, zohľadňujúc skutočnosť, že od 1. 1. 2018 sa síce zriaďuje agentúra, tá sa však reálne niekoľko mesiacov bude kreovať a preto do 31. 8. 2018 bude – hoci v obmedzenom režime – fungovať naďalej Akreditačná komisia.
-	Konania, ktoré – v modifikovanom režime – budú existovať aj naďalej, t.j. akreditovanie jednotlivých študijných programov, resp. habilitácií a inaugurácií. Tu sa „otvorené“ konania do zrušenia Akreditačnej komisie dokončia „po starom“. Ak sa niektoré konanie do 31. 8. 2018 dokončiť nestihne, dokončí ho už agentúra, ale ešte podľa doterajších pravidiel (zákon, nariadenie vlády, kritériá).
-	Konania o udelenie štátneho súhlasu. Tu je do 31. 8. 2018 možnosť, aby sa vyjadrila Akreditačná komisia. Ak to do svojho zrušenia nestihne, ministerstvo celý spis postúpi agentúre, pričom nie je vylúčené, že (novým procesným postupom) agentúra konanie zastaví; študijné programy pritom bude posudzovať podľa doterajšieho hmotného práva, do ktorého patria aj doterajšie kritériá Akreditačnej komisie). Vzhľadom na to, že v rámci doterajších predpisov sa pri žiadosti nevyžadoval návrh vnútorného systému, pre prípad, že by sa spis po 1. 9. 2018 dostal agentúre, tá absenciu tohto dokumentu nebude brať do úvahy.
-	Konanie k zmenám v sústave študijných odborov. Platí obdobný prechod ako pri štátnom súhlase.
-	Konanie o akreditácii nevysokoškolskej inštitúcie. Vzhľadom na to, že tie sa po 1. 1. 2018 nebudú samostatne akreditovať, „otvorené“ konania sa ex lege zastavia. Nepôjde pritom o zhoršenie právneho postavenia žiadateľov, pretože v podstate im odpadne povinnosť, ktorá sa vyžadovala podľa doterajších predpisov.

Pri konaniach, ktoré sa nestihnú dokončiť ani v prechodnom období obmedzeného pôsobenia Akreditačnej komisie a ako neskončené ich prevezme od 1. 9. 2018 agentúra je potrebné zohľadniť, že v prvom roku svojho pôsobenia bude jej činnosť ešte len nabiehať. Preto sa tieto konania dňom ich prevzatia agentúrou prerušia. Akonáhle bude agentúra schopná pokračovať v konaní, môže tak spraviť, no prerušenie neskončených konaní bude trvať najdlhšie do konca roku 2018, potom už v nich pokračovať musí.

Zmienené obmedzené pôsobenie Akreditačnej komisie je vyjadrené tým, že od 15. 3. 2018 do svojho zrušenia bude už len dokončovať neskončené konania. Preto všetky nové žiadosti bude odmietať (novou „žiadosťou“ nie je podanie správy o prijatí opatrení), aby sa počet nekončených konaní v roku 2018 nezvyšoval.

K § 37:
Na zabezpečenie kontinuálneho prechodu činnosti z Akreditačnej komisie na agentúru sa ustanovuje prechodné obdobie, v ktorom budú obe existovať paralelne popri sebe s tým, že Akreditačná komisia bude dokončovať svoje konania a agentúra bude kreovať svoje orgány, zabezpečovať materiálne, technické, priestorové, personálne vybavenie. Preto sa Akreditačná komisia neruší už ku dňu účinnosti zákona, ale až od 1. 9. 2018, čo znamená, že od tohto dňa sa predpokladá funkčnosť agentúry (ak keď možno nie ešte v úplnom rozsahu).

S rovnakým cieľom plynulosti sa ustanovuje prechod toho, čo je nevyhnutné pre ďalšie fungovanie agentúry (okrem iného aj materiálne zabezpečenie agentúry, ktoré počas prvého roku jej fungovania bude vykonávať ministerstvo, pričom majetok, ktorý z finančných prostriedkov určených pre agentúru ministerstvo zabezpečí sa od 1. 1. 2019 stane majetkom agentúry). Preto je potrebné, aby sa agentúra dostala k registratúrnym záznamom Akreditačnej komisie, najmä zohľadňujúc skutočnosť, že aj po zániku Akreditačnej komisie môžu byť ešte niektoré konania neskončené. Zároveň je potrebné aby v informáciách nezačínala agentúra „na zelenej lúke“. Obdobe to platí pre webové sídlo www.akredkom.sk, kde sú vedené zápisnice, hodnotiace správy, žiadosti, ale aj mnohé opisy študijných odborov.

Povinnosť vypracovať nové štandardy sa ukladá do konca septembra 2018, pričom je potrebné zohľadniť, že v prípade, ak to ministerstvo stihne pred zrušením Akreditačnej komisie, o návrhu kritérií je vhodné upovedomiť aj ju.

Vzhľadom na to, že novo podané žiadosti by mali byť posudzované už podľa nových štandardov, ustanovuje sa, že do ich schválenia sa agentúra nebude zaoberať žiadnou žiadosťou podľa tohto zákona (t.j. o akreditáciu študijného programu v „novom“ študijnom odbore, o akreditáciu habilitačného konania a inauguračného konania a o posúdenie vnútorného systému), resp. o udelenie štátneho súhlasu. Pre prípad, že by niekto agentúre takú žiadosť dovtedy predsa len podal, jednoznačne sa vymedzuje následok – odmietnutie. Prirodzene v období, kedy výkonná rada ešte nebude kreovaná, nie je možné, aby to bola výkonná rada, a teda buď do bude „poverený predseda výkonnej rady“ alebo žiadosti budú čakať na kreovanie výkonnej rady, ktorá ich odmietne potom.

Pri habilitáciách a inauguráciách je nevyhnutnou náležitosťou posúdenia žiadosti výstup z periodického hodnotenia tvorivej činnosti v zmysle zákona o vysokých školách (podľa britského modelu REF). Ale aby do jeho uskutočnenia a vyhodnotenia neboli vysoké školy obmedzované, namiesto tohto sa dovtedy budú zohľadňovať výsledky tvorivej činnosti v rámci poslednej komplexnej akreditácie.

Na zabezpečenie čiastočného obmieňania členov výkonnej rady (tak ako pri doterajšej Akreditačnej komisii) sa ustanovuje spôsob, akým sa pri prvých členoch výkonnej rady určí, kto bude mať kratšie prvé funkčné obdobie. V tejto súvislosti je potrebné upozorniť, že aj takéto kratšie funkčné obdobie vstupuje do celkového počtu dvoch funkčných období vo výkonnej rade, pretože zákon neustanovuje, že toto funkčné obdobie sa na daný účel nezohľadňuje.

Aby agentúra začala postupne nabiehať do štandardného prevádzkového režimu je potrebné určiť osobu, ktorá nevyhnutné úkony vykoná ešte pred kreovaním výkonnej rady. Nepredpisuje sa, aby ministrovi návrh niekto povinne predkladal, no vzhľadom na povahu činnosti tejto osoby sa minimálne vyžaduje, aby táto osoba spĺňala požiadavky na vedúceho kancelárie (hoci sa skôr očakáva splnenie požiadaviek na vedúceho kancelárie). Je pritom možné, že v konečnom dôsledku by táto osoba nakoniec aj funkciu vedúceho kancelárie mohla riadne obsadiť (to je však už vecou výsledkov výberového konania). Na to, aby bolo možno zoznam posudzovateľov začať kreovať čo najskôr, osobe, ktorá bude „povereným predsedom výkonnej rady“ sa ustanovuje povinnosť už pred kreovaním výkonnej rady osloviť dotknuté subjekty, aby začali predkladať návrhy do tohto zoznamu.

Vzhľadom na to, že agentúra by sa mala stať členom ENQA a EQAR, ustanovuje sa výslovná povinnosť agentúre uchádzať sa o členstvo v nich zároveň s lehotou, kedy by tak mala učiniť. Lehota sa navrhuje so zohľadnením skutočnosť, že v priebehu štyroch rokov od zriadenia (roky 2019 – 2022) by mala byť agentúra plne funkčná tak, čo sa týka orgánov ako aj štandardov a mala by mať za sebou už aj niekoľko mesiacov rozhodovacej činnosti.

K § 38:
Účinnosť zákona sa navrhuje na začiatok roka s ohľadom na to, že zriadenie novej právnickej osoby bude mať rozpočtové dôsledky.